ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 лютого 2020 року           справа №234/19620/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В., 
за участю секретаря судового засідання Сізонова Є.С.,
позивача ОСОБА_1 , його представника Мороза О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2  на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 січня 2020 року у справі  № 234/19620/19 (головуючий І інстанції Данелюк О.М.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Військового комісару Краматорського міського військового комісаріату Приткова Володимира Олексійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- 
                                                     ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 1700 грн; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 1700 грн №220 від 11.11.2019 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження за відсутністю події складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він не порушував законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки не є суб`єктом адміністративного правопорушення ст. 210-1 КУпАП, отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. 
Оскільки поштове повідомлення про зміну облікових даних ОСОБА_3 , які відбулися 05.09.2019 року, було здано на відділення поштового зв`язку 12.09.2019 року, позивачем не порушено семиденний строк повідомлення відповідного військового комісаріату. 
Під час розгляду  справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем допущені численні та грубі порушення процесуальних норм, в результаті чого позивач був позбавлений права на ознайомлення з матеріалами справи, права на подання пояснень та доказів своєї невинуватості, права на професійний захист своїх прав тощо. 
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області позов задоволено частково. 
Скасовано постанову №220 від 11.11.2019 року, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн та закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість висновків суду, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Суд першої інстанції не взяв до уваги відзив відповідача на позовну заяву, не врахував заперечення відповідача щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, не дослідив наявні в матеріалах справи докази. 
Суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно зазначив, що відповідачем порушені вимоги статей 268, 277 КУпАП, а саме розглянуто справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без його участі, не роз`яснено права позивача, позбавлено права надавати пояснення та докази, а також порушено строк розгляду справи. 
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в порушення вимог ст. 245 КУпАП при складанні адміністративного протоколу відносно позивача було порушено 24 годинний строк його складення. 
При надсиланні повідомлення про зміну облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_3 позивачем був порушений семиденний строк. В повідомленні зазначено, що підставою для зміни облікових даних військовозобов`язаного є його прийняття на роботу згідно наказу №333/19крам від 04.09.2019 року, однак повідомлення надіслано до військового комісаріату 12.09.2019 року, тобто з порушенням семиденного строку. 
Позивачем, під час прийняття на роботу військовозобов`язаного ОСОБА_3 , не перевірена наявність у нього військово-облікових документів, чим не забезпечена повнота та достовірність облікових даних військовозобов`язаного , не здійснена взаємодія з Краматорським міським військовим комісаріатом щодо  строків та способів звірення даних особових карток, облікових даних, внесення відповідних змін до них тощо. 
Суд прийшов до помилкового висновку, що при прийнятті та складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності норми процесуального права порушені суб`єктом владних повноважень – інспектором патрульної поліції, оскільки дана постанова прийнята суб`єктом владних повноважень – військовим комісаром Краматорського міського військового комісаріату. 
Позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 22-26).
Згідно наказу ТОВ «Караван-Сарай» від 13.03.2018 року №84/1/18крам, ОСОБА_1 є начальником відділу кадрів та відповідальним за ведення військового обліку ТОВ «Караван-Сарай» з 13.03.2017 року.
Під час проведення мобілізаційної підготовки, яка включає комплекс заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки Збройних Сил України до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, відповідачем в діях відповідального за ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних ТОВ «Караван-Сарай» ОСОБА_1 були виявлені ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210-1 - «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Кодексу України про адміністративні правопорушення.
08.10.2019 року відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол №220 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210-1 - КУпАП.
11.11.2019 року постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №220 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн, на підставі ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. 
В постанові зазначено, що 17.09.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за вх. №10666/6 надійшло Повідомлення №1 за вих. №48 від 10.09.2019 року про зміну облікових даних у військовозобов`язаного ОСОБА_3 , а саме: прийняття його на роботу на посаду вантажника на ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» на підставі наказу №333/19крам від 04.09.2019 року. На штампі поштового конверту стоїть відмітка про надходження зазначеного повідомлення до поштового відділення 12.09.2019 року в зв`язку з чим встановлено перевищення семиденного строку.
Відповідно до вказаної постанови до відповідального за ведення військового обліку ТОВ «Караван-Сарай» ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за фактом надсилання до ІНФОРМАЦІЯ_1 17.09.2019 року повідомлення про зміну облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_3 . 
Скасовуючи постанову відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, оскільки повідомлення про зміну облікових даних ОСОБА_3 було надіслано до Краматорського міського військового комісаріату в межах семиденного строку. Крім того, спірна постанова винесена з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Оцінка суду. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про оборону України» підприємства, установи та організації усіх форм власності, зокрема, здійснюють згідно із законодавством заходи щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Вказаною статтею визначено, що посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності виконують передбачені законодавством обов`язки у сфері оборони; сприяють забезпеченню ведення персонального військового обліку військовозобов`язаних і призовників, їх підготовці до військової служби, призову на строкову військову службу, навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і під час мобілізації, створенню працівникам належних умов для виконання ними військового обов`язку згідно із законодавством, забезпечують здійснення заходів з їх військово-патріотичного виховання; несуть відповідальність за підготовку підприємств, установ та організацій до виконання мобілізаційних завдань, збереження матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.
Статтею 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки підприємств, установ і організацій щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Так, підприємства, установи і організації зобов`язані, зокрема, вести облік військовозобов`язаних, резервістів і призовників із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надавати звітність із цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку; сприяти військовим комісаріатам у їх роботі в мирний час та під час мобілізації; надавати відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування інформацію, необхідну для планування і здійснення мобілізаційних заходів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року №921 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних.
Відповідно до абз 2 п. 37 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого Постановою КМУ від 07.12.2016 року №921, з метою ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних на державні органи, підприємства, установи та організації покладається виконання таких заходів: надсилання у семиденний строк до відповідних районних (міських) військових комісаріатів повідомлень про зміну облікових даних призовників і військовозобов`язаних, прийнятих на роботу (навчання) чи звільнених з роботи (відрахованих з закладу освіти);
Згідно з ч 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Стосовно суті інкримінованого позивачу правопорушення, суд зазначає наступне.
Згідно змісту оскаржуваної постанови відповідача, 17.09.2019 року до Краматорського військового комісаріату за вх. №10666/6 надійшло Повідомлення №1 за вих. №48 від 10.09.2019 року про зміну облікових даних у військовозобов`язаного ОСОБА_3 , а саме: прийняття його на роботу на посаду вантажника ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» на підставі наказу №333/19крам від 04.09.2019 року.
В постанові також зазначено, що вказане повідомлення було надіслано до відповідача за допомогою засобів поштового зв`язку 12.09.2019 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті про надходження зазначеного повідомлення до поштового відділення.
Вказані обставини визнаються сторонами та не є спірними. 
Матеріали справи свідчать, що згідно наказу №333/19крам від 04.09.2019 року ОСОБА_3 був прийнятий на роботу з 05.09.2019 року (а.с. 16), про що також свідчить запис у наказі про прийняття на роботу та запис у його трудовій книжці (а.с. 20).
Відтак, зміна облікових даних ОСОБА_3  відбулась 05.09.2019 року, оскільки саме з цього дня він прийнятий на роботу до ТОВ «Караван-Сарай».
Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Частина 2 статті 255 Цивільного кодексу України встановлює, що письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.
Згідно ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Враховуючи, що поштове повідомлення про зміну облікових даних ОСОБА_3 , яке відбулося 05.09.2019 року, було здано до відділення поштового зв`язку 12.09.2019 року (що визнається відповідачем та відображено в спірній постанові), тобто на сьомий день після зміни облікових даних, суд вважає, що семиденний строк позивачем не був порушений.
Суд вважає помилковим твердження апелянта, що зміна облікових даних ОСОБА_3 відбулася 04.09.2019 року, оскільки ОСОБА_3 було прийнято на роботу з 05.09.2019 року, про що свідчить наказ про прийняття на роботу та запис в трудовій книжці. Отже і зміна облікових даних ОСОБА_3 відбулася саме 05.09.2019 року, тобто в день прийняття його на роботу. 
Таким чином, суд вважає , що позивачем був дотриманий семиденний строк повідомлення відповідача про зміну облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Разом з тим, в порушення ст. 268 КУпАП, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута без його участі. 
08.10.2019 року був складений адміністративний протокол №220, під час складання якого позивач не був присутній.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що протокол складався в присутності позивача та юриста ТОВ «Караван-Сарай», разом з тим таке твердження те підтверджено жодними належними та допустимими доказами, отже не може братися судом до уваги.  
Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. 
Судами встановлено, що зазначений строк був порушений відповідачем, адже з 08.10.2019 року (дати складання протоколу) до 11.11.2019 року пройшло не п`ятнадцять днів, а більше місяця. 
Є безпідставним посилання апелянта, що судом першої інстанції помилково визначено, що відповідачем порушено 24 годинний термін складання протоколу, оскільки таке посилання не підтверджено матеріалами справи. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що розгляд справи без участі позивача, без вивчення документів, які характеризують його особу, інших доказів по справі, є порушенням прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, якими він не мав можливості скористатися. 
Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Доводи апеляційної скарги про правомірність прийнятої постанови та того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами є неприйнятними, оскільки також не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. 
Посилання апелянта, що судом першої інстанції не надавалася оцінка відзиву відповідача, спростовується текстом рішення суду першої інстанції та матеріалами справи, які свідчать, що судом першої інстанції був досліджений вказаний відзив про що вказано в описовій частині рішення. 
Твердження апелянта, що позивачем, під час прийняття на роботу військовозобов`язаного ОСОБА_3 , не перевірена наявність у нього військово-облікових документів та відсутність у нього військового квитка, спростовується матеріалами справи, які містять копію військового квитка №978 від 14.10.1998 року, а також повідомлення про зміну облікових даних, яке містить посилання на військовий квиток.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.
Тобто, навіть за наявності обставин, додержання відповідачем вимог щодо ознайомлення позивача з адміністративним протоколом, своєчасного повідомлення його про дату та час розгляду справи, - відсутність складу адміністративного правопорушення в діях позивача виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова №220 від 11.11.2019 року, винесена військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. ст. 242, 286, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                       ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2  на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 січня 2020 року у справі  № 234/19620/19 – залишити без задоволення.
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 січня 2020 року у справі  № 234/19620/19 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 11 лютого 2020 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення виготовлено та проголошено в судовому засіданні 11 лютого 2020 року.

Головуючий                                                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                      Е.Г. Казначеєв

                                                                                                    Л.В. Ястребова