ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2020 р.           Справа№ 910/27203/15
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Зубець  Л.П.
суддів:            Калатай Н.Ф. 
          Мартюк  А.І. 

секретар судового засідання:  Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 18.02.2020 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" 
на ухвалу      Господарського суду міста Києва 
від                  12.12.2019 (повний текст складено 19.12.2019)
про                 виправлення помилки у наказі та поновлення пропущеного
                      строку для пред`явлення наказу до виконання
у справі         №910/27203/15 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон"
до                   1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"
                      2) Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРБОН ЛТД"
                      3) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк
                      "Земельний капітал"
                      4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-
                       виробнича фірма "РЕЗЕРВ" 
про                  визнання права власності на нежилі приміщення

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" (надалі - ТОВ "Денді-Карбон", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання наказу від 29.03.2018 у справі №910/27203/15 таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що постановою Господарського суду міста Києва від 17.01.2018 у справі №910/9004/13 останнього визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/27203/15 у задоволенні клопотання ТОВ "Денді-Карбон" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність обставин, що свідчать про припинення зобов`язань позивача за виконавчим документом, а відтак і підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/27203/15 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання ТОВ "Денді-Карбон" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати у справі покласти на стягувана за наказом - Державну судову адміністрацію України.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, не відповідає критеріям законності, у зв`язку з порушенням норм процесуального права.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що стягнення за наказом від 29.03.2018 не є поточними вимогами в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 13.01.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Денді-Карбон" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Зубець Л.П., судді Алданова С.О., Маргюк А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/27203/15 за апеляційною скаргою ТОВ "Денді-Карбон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від та призначено до розгляду на 04.02.2020.
Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРБОН ЛТД" (надалі відповідач 2) у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Денді-Карбон", в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Інші учасники справи, своїм правом, наданим ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзиви на апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду не подали.
27.01.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Денді-Карбон" та відповідача 2 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" (надалі відповідач 1) також звернулося 29.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.
У зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 прийнято справу №910/27203/15 за апеляційною скаргою ТОВ "Денді- Карбон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.02.2020.
У судове засідання 18.02.2020 з`явилися представники позивача, відповідачів 1, 2.
Відповідачі 3, 4 у судове засідання 18.02.2020 представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників відповідачів 3, 4 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.
Судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не с безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів 3, 4.
Так, у судовому засіданні 18.02.2020 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати, прийнявши нове рішення, яким задовольнити клопотання ТОВ "Денді-Карбон" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 таким, що не підлягає виконанню.
Представник відповідача 1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.
Представник відповідача 2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У судовому засіданні 18.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі №910/27203/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 оскаржуване рішення у цій справі від 03.02.2016 залишено без змін, стягнуто з ТОВ "Денді-Карбон" у дохід державного бюджету недоплачену суму судового збору за розгляд позовної заяви у розмірі 177 276, 38 грн та недоплачену суму судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 195 004, 02 грн.
Господарським судом міста Києва на виконання постанови апеляційної інстанції було видано два накази.
Ухвалою суду від 02.12.2019 задоволено заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у наказі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання у справі №910/27203/15.
ТОВ "Денді-Карбон" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання наказу від 29.03.2018 у справі № 910/27203/15 таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що постановою Господарського суду міста Києва від 17.01.2018 у справі № 910/9004/13 позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
У той же час, на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі №910/27203/15 Господарським судом міста Києва видано наказ від 29.03.2018 про стягнення з ТОВ "Денді- Карбон" у дохід державного бюджету недоплаченої суми судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 177 276, 38 грн.
Таким чином, позивач вважає виданий судом наказ від 29.03.2018 №910/27203/15 таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідний обов`язок позивача є припиненим внаслідок визнання останнього банкрутом, у зв`язку з чим строк виконання всіх грошових зобов`язань позивача є таким, що настав, та жодні додаткові зобов`язання у нього не виникають.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні вказаного клопотання; оскільки дійшов висновку, що обставина, на яку посилається заявник не свідчить про автоматичне припинення за ним зобов`язання позивача, оскільки за положеннями чинного законодавства така вимога в ліквідаційній процедурі є поточною та розглядається судом у порядку черговості вимог інших кредиторів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Зазначені конституційні принципи знайшли своє відображення у ст. 18 ГПК України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", де встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до положень частини 1 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Згідно з частиною 4 статті 60 Кодексу України з процедур банкрутства в ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.
Отже, положеннями вказаного Кодексу передбачено процедуру розгляду вимог поточних кредиторів, що надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що хоча наказ Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 у справі №910/27203/15 виданий після оприлюднення повідомлення про визнання позивача банкрутом, однак наведена обставина не свідчить про автоматичне припинення за ним зобов`язання позивача, оскільки за положеннями чинного законодавства така вимога в ліквідаційній процедурі є поточною та розглядається судом у порядку черговості вимог інших кредиторів.
Як передбачено частиною 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції обгрунтованого дійшов висновку про те, що позивачем не зазначено обставин, що свідчать про припинення зобов`язань останнього за виконавчим документом, а відтак і підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Як зазначено у пунктах 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії", п. 61).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принцип) resjudicata, тобто, поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на том, що пункт 1 статті 6 Конвенції, іntегаlіа (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначав, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець. Суд повторював, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).
Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" передбачено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Отже, враховуючи наведені норми чинного законодавства, правові позиції Конституційного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, постанова Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі №910/27203/15, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання та не може залишатися невиконаною.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/27203/15 та для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Денді-Карбон" відсутні.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника (ТОВ "Денді-Карбон").
Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/27203/15 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/27203/15 залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон".
4. Матеріали справи №910/27203/15 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанови апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено - 20.02.2020. 

Головуючий суддя                                                            Л.П.  Зубець 

Судді                                                                                Н.Ф. Калатай

                                                                                А.І.  Мартюк