ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 2506/6878/2012
Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/324/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                  головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                  суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.
                                  секретар: Поклад Д.В.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 вересня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення боргу (суддя Коверзнев В.О.), ухвалене о 15 год. 43 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 26 вересня 2012 року,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2012 Публічне акціонерне товариство « Сведбанк» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано, тим що 22 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком « ТАС - Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ « Сведбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0050/1107/77-204, згідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 109 000 доларів США строком до 22 листопада 2027 року зі сплатою 13% річних за весь строк фактичного користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ « Сведбанк» станом на 15 вересня 2011 року утворилась заборгованість в розмірі 162 794,71 долари США, що еквівалентно 1 297 473,83 грн та пені 195 023,10 грн з яких: заборгованість по кредиту в розмірі 108 545,00 доларів США, що еквівалентно 865 103,65 грн, заборгованість по процентам в розмірі 54 249,71 доларів США, що еквівалентно 432 370,19 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасну сплату процентів в розмірі
195 023,10 грн. Враховуючи наведене, ПАТ «Сведбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня
2012 року справу передано до Деснянського районного суду міста Чернігова для розгляду за підсудністю.
Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня
2012 року позовні вимоги задоволено частково : стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 162 794,71 доларів США, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 108 545,00 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 54 249,71 доларів США.  та  3 219,00 грн судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв?язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов?язань за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 0050/1107/77-207 утворилась заборгованість за тілом кредиту та процентам, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того що п.8.1 кредитного догоовру передбачено нарахування пені  в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка може застосовуватись лише до грошових зобов`язань, що виражені в національній валюті. Оскільки сторони договору обумовили зобов`язання в іноземній валюті то нарахування пені в національній валюті є неможливим.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 серпня
2014 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості за кредитним договором від 22 листопада 2007 року у розмірі 162794,71 доларів США.
( виконавчий лист № 2506/6878/2012 з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ « Кредитні Ініціативи».
Ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 07 квітня 2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскардження рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня
2012 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд розглянув справу у відсутність відповідача, якого не повідомив належним чином про час і місце розгляду справи, в зв`язку з чим, були порушені правила ст.ст. 74, 76 ЦПК України ( в редакції закону 2004 року) та не дотримано порядку виклику відповідача у судове засідання. Не виконав суд і вимог ч.4 ст.169 Кодексу, оскільки не постановив по справі заочне рішення, чим порушив право відповідача на перегляд рішення суду в порядку, визначеному ст.ст. 228-232 ЦПК України. ( в редакції закону 2004 року) ОСОБА_1 також зазначає, що хоча умовами кредитного договору зобов`язання було визначено в іноземній валюті, кредит він отримав у національній валюті (гривні), але суд першої інстанції не перевірив зазначених обставин, як і не перевірив наявність у позивача відповідних ліцензій  на використання іноземної валюти на території України та прийняв рішення про стягнення заборгованості у іноземній валюті.
Апеляційним судом Чернігівської області протокольно 31 травня 2017 року замінено первісного позивача ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Кредитні ініціативи».
Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня 2012 року залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 18 грудня 2019 року  касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону  відповідає  судове рішення суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між Акціонерним Комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0050/1107/77-204, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 109000,00 доларів США зі строком повернення до 22.11.2027 року з щомісячною сплатою відсотків за користування коштами 13 % річних.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, між сторонами 22.11.2007 року був укладений іпотечний договір № 0050/1107/77-204-Z-149, відповідно до умов якого іпотекодавець - відповідач передав в іпотеку іпотекодаржателю - позивачу земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, що знаходиться в с. Вишеньки, Бориспільського району Київської області, кадастровий номер 3220881300:03::005:0591 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку.
Останній платіж на погашення кредиту ОСОБА_1 внесено в грудні 2007 року. (а.с.268-343)
Звертаючись до суду з позовом позивач вказував як на підставу для звернення з позовом на наявність заборгованості за кредитним договором яка станом на 15.09.2011 року складала 162794.71 доларів США, зокрема: заборгованість за кредитом -108545 доларів США; заборгованості по сплаті відсотків -54249.71 доларів США; пені 
в розмірі 195023 грн 10 коп.
28 листопада 2012 року між  ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія Вектор Плюс», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу №15. Того ж дня, 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія Вектор Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до укладених договорів ПАТ «Сведбанк» відступає новому кредитору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації з моменту відступлення банком новому кредитору прав вимоги заборгованості від боржників. Всі гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей стають дійсними для нового кредитора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до нового кредитора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.
Витягом з реєстру заборгованостей боржників до Договору Факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія Вектор Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи» підтверджується передача прав за кредитним договором №0050/1107/77-204.( а.с. 161)
Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошову кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами  ст. 629 Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З викладеного вище виходить, що Банк виконав свої зобов`язання, надавши кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не належним чином виконував умови договору, порушуючи строки сплати щомісячних платежів по кредиту та відсоткам, в зв`язку з чим станом на 15.09.2011 року виникла заборгованість в загальній сумі 162794 доларів 71 центів США, яка підлягає сплаті.
Відповідно до статті 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Статтею 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ( ст.. 257 ЦК України)
Приписами ст. 259 ЦК України передбачено що, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
25.05.2017 року ОСОБА_1 до апеляційного суду подано заяву про застосування строків позовної давності.( а.с. 235)
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час прийняття рішення судом першої інстанції в судовому засіданні присутній не був. Відомостей про те, що відповідач був належним чином повідомлений судом першої інстанції про дату, час і місце розгляду справи, призначеного на 28 серпня 2012 року та 26 вересня 2012 року, немає. Кореспонденція адресована ОСОБА_1 , яка повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», не є доказом виконання судом вимог статей 74-76 ЦПК України, в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, тобто не є доказом, який підтверджує належну фіксацію повідомлення про дату судового засідання.
У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18) Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновку Верховного Суду України, сформульованих у постановах від 30 вересня
2015 року у справі № 6-780цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі
№ 6-1374 цс17, вказала, що: «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.».
Умовами укладеного кредитного договору передбачено дату остаточного повернення кредиту 22 листопада 2027 року.
Разом з тим, сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині (пункт 3.8).
   При цьому сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині (пункт 3.8). При цьому сторони передбачили, що зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути виконане позичальником протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення відповідної вимоги.   Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку  при відправленні листа з повідомленням про вручення, або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане позичальником особисто в банку (пункт 3.8).
        16.05.2008 року  ВАТ «Сведбанк» (ПАТ « Сведбанк») звернулось до ОСОБА_1 із досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором від 22 листопада 2007 року №  0050/1107/77-204 . Вказане повідомлення було отримане ОСОБА_1 особисто 26.05.2008 року, дата відправлення повідомлення 16 травня 2008 року. ( а.с.13)                           
У цій вимозі ПАТ «Сведбанк», посилаючись на пункт 3.8 кредитного договору, вимагало достроково, через 10 днів із дня направлення ОСОБА_1 цього повідомлення, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі.
Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання.
Право стягнути кредитну заборгованість  в цілому в судовому порядку виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.
При цьому таке право згідно з умовами укладених договорів виникає через десять календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та за умови її невиконання.
Пунктом 10.11 кредитного договору від 22 листопада 2007 року №  0050/1107/77-204  укладеного між позивачем та відповідачем передбачено, що сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами банку, що  випливають з цього договору, встановлюється тривалістю десять років.
У справі, яка є предметом перегляду, позивач міг пред`явити позов до відповідача протягом десяти років, починаючи від дати  відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, тобто з 26 травня 2008 року.
Враховуючи той факт, що до ТОВ « Кредитні ініціативи»  як нового кредитора, перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тому в силу статті 514 ЦК України перебіг позовної давності продовжився, а не розпочався спочатку.
Установивши, що банк, пред`явивши 16 травня 2008 року боржнику  досудову вимогу про дострокове повернення всього боргу за кредитним договором та посилаючись на пункт 3.8 кредитного договору, вимагав достроково, через 10 днів із моменту відправлення повідомлення, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі, змінив строк виконання основного зобов`язання, з урахуванням подовжених за домовленістю сторін строків позовної давності, звернувся до суду з даним позовом 16 березня 2012 року, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відмову в задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки ПАТ «Сведбанк » звернувся до суду за захистом порушено права в строки передбачені умовами договору та у відповідності до приписів ст.ст. 257, 259 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що банк не мав відповідної ліценції на здійснення кредитування у іноземній валюті на час видачі кредиту та про видачу кредиту відповідачу у національній валюті не заслуговують на увагу суду, оскільки матеріали справи містять:  Банківську ліцензію №38 від 11.10.2001 року , дозвіл № 38-1 від 11.10.2001 року на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України « Про банки та  банківську діяльність» та заяву на видачу готівки від 22.11.2007 року №2 копія якої завірена представником позивача. ( а.с.263-265) Вказані докази є належними та допустимими, поданими позивачем на спростування доводів апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції оцінює їх у сукупності з іншими доказами.
Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 вересня 2012 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

               Головуючий:                                          Судді: