ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/981/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Озерчук М.М.

розглянув касаційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром" 
на  ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя - Р.А. Ніколаєнко) від 24.04.2019 
та постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий - А.Є.   Чередко, судді: Т.А. Верхогляд, Ю.Б. Парусніков) від 10.10.2019 
за заявою Державної компанії з експорту та імпорту продукції  і послуг  військового  та спеціального призначення  "Укрспецекспорт"
до  Публічного  акціонерного товариства "Топаз"          
про визнання банкрутом.

Учасники справи:
представник кредитора (ДК "Укроборонпром")- Голубєва О.О., адвокат,
представник кредитора (ДК з експорту та імпорту продукції  і послуг  військового  та спеціального призначення  "Укрспецекспорт") - Шендріков Д.О., адвокат,
представник боржника - не з`явився.

1.          Короткий зміст вимог
1.1          30.05.2017 Господарський суд Запорізької області ухвалив порушити за заявою  Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг  військового  та спеціального призначення  "Укрспецекспорт"  провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Топаз" (далі - Боржник) в загальному порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном Боржника та призначити розпорядником майна  арбітражного керуючого Назаренка С.А. 
1.2          03.07.2017 Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізької області (далі - ДФС) подало заяву про визнання кредиторських вимог до Боржника в сумі 21 260 309 грн. 98 коп., з яких: 2 318 466 грн 61 коп. -заборгованість з податку на додану вартість (в тому числі  штраф і пеня), 18 941 843 грн 37 коп. - заборгованість з єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ), нарахованого на суму заробітної плати (в тому числі - 2 023 537 грн 98 коп. -пені, 975 152 грн 98 коп.  - штрафні санкції).
1.3          Заява мотивована заборгованістю Боржника перед ДФС на спірну суму зі сплати податку на додану вартість та ЄСВ, розмір кожного з яких визначений згідно самостійно нарахованого Боржником податку та внеску, а також обов`язком Боржника сплатити нараховані податковим органом суми пені та штрафу через несвоєчасну та не в повному обсязі сплату Боржником визначених ним податку та внесків. 

2.          Короткий зміст рішень судів першої  і апеляційної інстанцій
2.1          Справа щодо заявлених ДФС кредиторських вимог переглядалась судами неодноразово.
17.10.2018 Верховний Суд ухвалив скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від      03.05.2018 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 в частині кредиторських вимог ДФС щодо ЄСВ, в решті оскаржувані судові рішення залишити без змін, а справу у скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.
2.2          При новому розгляді справи 24.04.2019 Господарський суд Запорізької області постановив ухвалу (що залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019) про визнання конкурсних вимог ДФС до Боржника в сумі 15 943 152 грн 41 коп. недоїмки зі сплати ЄСВ із задоволенням вимог у другу чергу  та про  відхилення  конкурсних вимог ДФС до Боржника в сумі  2 023 537 грн 98 коп. пені та 975 152 грн 98 коп. штрафних санкцій, нарахованих за несплату або несвоєчасну сплату ЄСВ.
2.3          Рішення судів мотивовані обґрунтованістю та доведеністю доказами у справі вимог ДФС до Боржника в сумі 15 943 152 грн 41 коп. недоїмки зі сплати ЄСВ з огляду на заявлення цих вимог належним територіальним податковим органом та з огляду на узгодженість цієї заборгованості, що самостійно не сплачена Боржником, оскільки він не дотримав передбаченого законом порядку узгодження цієї недоїмки - вимогу про її сплату не оскаржував у передбаченому законом порядку.
Висновок в частині відмови у задоволенні вимог щодо сум пені та штрафних санкцій мотивований безпідставністю нарахування Боржнику цих сум до 08.10.2014 на підставі ухваленого податковим органом 22.04.2014 (в період реєстрації Боржника в місті Донецьк до 08.10.2014) рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені через законодавчо закріплену заборону (зупинення) застосовувати до платників податків (ЄСВ), що перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична  операція, заходів впливу і відповідальності  за порушення норм законодавства про облік ЄСВ (несплату та несвоєчасну сплату ЄСВ).

3.          Встановлені судами обставини
3.1          До заяви ДФС додано копію корінця вимоги від 03.11.2014 №    Ю-1954 У, виставленої платнику - Боржнику на суми недоїмки в 15    943 152 грн. 41 коп., штрафу в сумі 975   152 грн. 98 коп. та пені в сумі 2   023   537 грн. 98 коп., яка сформована ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області. Також додано копії конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 06.11.2014 з відомостями про невручення відправлення адресатові - Боржнику. 
3.2          Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) та матеріалів, витребуваних судом копій реєстраційної справи Боржника він до 08.10.2014 був зареєстрований та здійснював свою діяльність у місті Донецьку, з місцезнаходження Боржника до 08.10.2014: місто Донецьк, Куйбишевський район, вул. Соколина, 1-а.
12.09.2014    єдиним акціонером    Боржника (ДАХК "Топаз") прийнято рішення змінити місцезнаходження товариства на місто Запоріжжя, вул. Магістральна, 84 та внести відповідні зміни до Статуту, подати відповідні документи державному реєстратору для проведення відповідних реєстраційних дій. 
08.10.2014 проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження Боржника, яким стало та до цього часу є: місто Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Магістральна, 84. 
3.3          03.06.2013 Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області було зареєстровано як юридичну особу - орган державної влади за кодом ЄДРПОУ 38732204 (витяг з ЄДР станом на 12.03.2019), яка є територіальним органом Міндоходів та забезпечує реалізацію повноважень Міндоходів на території відповідних територіальних одиниць. 
Цю особу було припинено 29.09.2015.
3.4          Згідно з відомостями з витягу з ЄДР станом на 03.11.2014  (день формування спірної вимоги № Ю-1954 У)  Боржник як платник  податків та  ЄСВ перебував на обліку Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, якою сформовано цю вимогу.
3.5          Станом на 07.10.2014 Боржник зареєстрований за місцезнаходженням: м. Донецьк, Куйбишевський район, вул. Соколина, 1-а , як платник податків перебував на обліку ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області та як платник єдиного внеску  - на обліку в Управлінні ПФУ в Куйбишевському районі м. Донецька (витяг з ЄДР станом на 07.10.2014).    
Станом на 08.10.2014 Боржник, який змінив місцезнаходження на адресу: м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Магістральна, 84, за відомостями, отриманими в порядку взаємного обміну інформацією з відомчих реєстрів, як платник податків, а також як платник ЄСВ взятий на облік ДПІ у Шевченківському    районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області (витяг з ЄДР станом на 08.10.2014). 
3.6          Згідно з відомостями з ЄДР (витяг з ЄДР станом на 12.03.2019)  та матеріалів реєстраційної справи Запорізьку ОДПІ Головного управління    ДФС у Запорізькій області утворено як юридичну особу 12.11.2014.
Згідно з відомостями з ЄДР Боржник на обліку ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області перебував до 22.12.2014 (витяг з ЄДР станом на 22.12.2014).
23.12.2014 Боржника взято на облік ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС    у Запорізькій області (витяг з ЄДР станом на 23.12.2014), де перебувало до 06.06.2017 (витяг з ЄДР станом на 06.06.2017) і лише    07.06.2017 Боржника взято на облік Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області (відділення у Шевченківському районі міста Запоріжжя) (витяг з ЄДР станом на 07.06.2017).
3.7          У Запорізькій області утворено Головне управління Міндоходів у Запорізькій області і поряд з іншими районними інспекціями в місті Запоріжжі утворено, у тому числі Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі    міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області.
Відповідно до передавального акту станом на 01.06.2015, що міститься в   матеріалах реєстраційної справи ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області в зв`язку з реорганізацією    ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.    
Згідно з передавальним актом станом на 19.09.2016, що міститься в    матеріалах реєстраційної справи ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, внаслідок реорганізації ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків, всіх фінансових зобов`язань, всіх кредиторів та боржників, у тому числі зобов`язань, які оспорюються сторонами, є Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. 
Згідно з копією наказу Державної фіскальної служби України від 29.12.2016 №   4021-о Вагилевич А .А. призначено на посаду начальника Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.
Згідно з наказом Головного управління ДФС України у Запорізькій області від 04.04.2017 № 77-о, підписаним в.о. начальника Козаченко Ю,П., яка за відомостями Єдиного державного реєстру щодо ГУ ДФС у Запорізькій області станом на 26.07.2017 (дата подання заяви) є підписантом без обмежень, Вагилевич А.А. визначено вважати такою, що фактично приступила до виконання обов`язків на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області з 04.04.2017 із залишенням повноважень за посадою начальника Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. Підставою зазначено наказ Державної фіскальної служби України № 734-о від 03.04.2017.
3.8          Згідно з відомостями щодо звітності та заборгованості інтегрованої картки платника - Боржника, передача якої відбулася в електронному вигляді за допомогою АІЦ "Податковий блок"    Боржник подав звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди:
-             за липень 2013 року від 20.08.2013 з терміном сплати 20.08.2013, згідно з яким сума єдиного внеску самостійно нарахована платником до сплати в бюджет становить 1 373 897 грн. 96 коп.
-          за серпень 2013 рік від 20.09.2013 з терміном сплати 20.09.2013 року, згідно з яким сума єдиного внеску самостійно нарахована платником до сплати в бюджет становить 1 717 892 грн. 01 коп.;
-             за вересень 2013 рік (№ 1300853253) від 16.10.2013, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету складає 1 734 468 грн. 12 коп.;
-             за жовтень 2013 рік (№ 1302114792) від 15.11.2013, згідно  з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету складає 1 723 938 грн. 19 коп.;
-             за листопад 2013 рік (№ 1303037322) від 16.12.2013, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 291 963 грн. 23 коп.;
-             за грудень 2013 рік (№ 1400788180) від 16.01.2014, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 939 204 грн. 73 коп. та в сумі 5 229 грн. 51 коп.;
-             за січень 2014 рік (№ 1403200759) від 12.02.2014, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 116 074 грн. 50 коп. та 7   643   грн. 00 коп.;
-             за лютий 2014 рік (№ 1404073501) від 06.03.2014, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 139 958 грн. 07 коп.;
-             за березень 2014 рік (№ 1405181186) від 09.04.2014, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету складає 1 117 693 грн. 52 коп.;
-             за квітень 2014 рік (№ 1407361668) від 14.05.2014, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 102 297 грн. 52 коп. та 3   486   грн. 07 коп.;
-             за травень 2014 рік (№ 1408200156) від 19.06.2014, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету складає 1 558 258 грн. 80 коп.;
-             за червень 2014 рік (№ 1408909516) від 14.07.2014, згідно з яким сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету складає 1 111 147 грн. 18 коп.
                              Загальна сума самостійно    визначених Боржником щомісячних сум зі сплати єдиного внеску склала 15    943    152 грн. 41 коп. 
Копії поданих в електронній формі звітів за період з вересня 2013 року по червень 2014 року заявником    суду представлені. 
3.9          Згідно з витребуваної судом   від Головного управління    ДФС у Донецькій області інформацією стосовно звітування Боржником у письмових поясненнях (вих.б/н від 26.03.2019, вих. № 30594/10/05-99-10-04-13 від 12.04.2019) зазначено, що звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з вересня 2013 року по червень 2014 року надані Боржником засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. 
Інформація на паперових носіях    залишилася у захопленому невідомими особами приміщенні ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області. 
ГУ ДФС у Донецькій області повідомило про неможливість надати копії рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату ЄСВ у зв`язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції. Підтверджено, що передача справи платника податків - Боржника відбулась у електронному вигляді за допомогою АІС "Податковий блок". 
Відомості щодо звітності Боржника за липень, серпень 2013 року в порядку взаємного обміну інформацією отримані у встановленому порядку органом Міндоходів за попереднім місцезнаходженням Боржника від органу загальнообов`язкового державного соціального страхування за тим же місцезнаходженням, а потім ці відомості отримані ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з інтегрованою карткою платника податків - Боржника та зі справою в електронному вигляді.
У розрахунку податкового боргу (том 10, аркуш справи 74) містяться відомості про подання Боржником звітності по самостійно визначених нарахуваннях у розрізі оплати праці за липень та серпень 2013 року.    
Згідно з розрахунком податкового боргу з недоїмки щомісячне звітування Боржником перед контролюючим органом      відображає реєстраційні номери поданих Боржником звітів, суми, самостійно нараховані платником, залишок заборгованості.
3.10          У підставу заяви покладено рішення ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області № 0007441702 від 22.04.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на підставі якого здійснювалося нарахування та донарахування пені та штрафних санкцій на суми заборгованості. 
3.11          ГУ ДФС у Запорізькій області на підтвердження виставлення та направлення Боржнику сформованої вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014 на загальну суму 18    941    843 грн. 37  коп. надало копію корінця цієї вимоги, а також копії поштового конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з якими відправлення не вручено.          
Оригінал вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014 суду не представлено, але   у справу надано копію корінця вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014, яка є складовою та дублюючою частиною документу. 
Вимога перебуває на виконанні ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 45689101, яке постановою державного виконавця від 19.06.2017 зупинено.
ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області утворено (зареєстровано в ЄДР) 12.11.2014, а згідно з отриманими відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 45689101 відкрито 04.12.2014.
Стосовно ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області тривали процедури припинення, які завершено з реєстрацією припинення юридичної особи 29.09.2015.
3.12          Боржника за відомостями з ЄДР взято на облік ДПІ у Шевченківському районі міста Запоріжжя    ГУ ДФС у Запорізькій області    08.10.2014, а 03.11.2014 податковим органом сформовано вимогу. 
Згідно з зазначеними відомостями на конверті та рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вимога надіслана 06.11.2014 за місцезнаходженням    Боржника згідно з відомостями з ЄДР: місто Запоріжжя, вул. Магістральна, 84.
Відправлення не вручене в зв`язку з відсутністю адресата за зазначеною адресою, про що свідчить довідка органу поштового зв`язку, датована 10.11.2014.
Безпосередньо на рекомендованому повідомленні про вручення, дійсно, відсутні відмітки поштової служби    про день та причини невручення відправлення, але ж при цьому відповідні відомості про день та причини невручення містяться у довідці на конверті. 
Надіслане державним реєстратором на адресу Боржника повідомлення від 04.12.2014 щодо необхідності подання певних документів повернуто без вручення. Згідно з довідкою органу поштового зв`язку на конверті від 09.12.2014 відправлення не вручене через відсутність адресата за адресою. 
Боржник вимогу податкового органу у встановленому порядку не оскаржував 
3.13          Станом на дату звернення ГУ ДФС у Запорізькій області до суду із вимогами кредитора по ЄСВ (включаючи нараховані штрафні санкції та пені) у цій справі антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №   405/2014, не припинена та триває до цього часу. 
Місто Донецьк, на території якого до 08.10.2014 був розташований Боржник  входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р (чинне).
3.14                   Заява ГУ ДФС у Запорізькій області (вих.№7682/10/08-01-10 від 27.06.2017) подана в межах встановлених строків, вимоги виникли до порушення справи про банкрутство. 
Згідно з розрахунком заборгованості підставою застосування відповідальності  Боржника є рішення ДПІ у Куйбишевському районі міста Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області    № 0007441702 від 22.04.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, 
Період нарахувань пені та штрафу (по червень 2014 року) охоплює час перебування Боржника на обліку в місті Донецьку.             

4.          Короткий зміст вимог касаційної скарги 
4.1          11.11.2019 Державний концерн "Укроборонпром" подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 та прийняти нове рішення, яким відмовити ДФС у задоволенні заяви  про грошові вимоги  до Боржника  в повному обсязі.

5.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
5.1          Суди дійшли неправомірного висновку про повноважну особу фіскального органу, що сформувала податкову вимогу від 03.11.2014, оскільки суди послалися на недостовірні відомості з ЄДР про місце податкового обліку Боржника станом на 08.10.2014 у місті Запоріжжі, адже Боржник обліковувався за цим місцезнаходженням лише з 10.11.2014,  інформація про що є достовірною; облікова справа Боржника суду не надавалась і відомості про дату її передачі за новим місцезнаходженням Боржника в місті Запоріжжя відсутні, а суди не надали оцінки всім належним доказам у справі.
5.2          При новому розгляді справи суди не врахували вказівки Верховного Суду у цій справі в постанові від 17.10.2018 щодо обставин узгодженості заявленого ДФС податкового боргу з ЄСВ, оскільки суди неправомірно врахували відомості в інтегрованій картці Боржника як в первинному документі, яким інтегрована картка не є та не може використовуватись як доказ у спірних правовідносинах.
5.3          Суди не врахували обставини ненадання ДФС першої і другої квитанцій, що складаються при прийнятті в електронному вигляді звітності від платника податку, що спростовує висновки суду про подання Боржником звітності  про нарахування податкового зобов`язання зі сплати ЄСВ та, відповідно, про узгодженість відповідного зобов`язання на спірну суму як недоїмки, оскільки ДФС не надав електронні звіти у вигляді файла з накладенням ЄЦП, а Боржник заперечує надсилання звітів про нарахування ЄСВ на спірну суму та узгодження відповідної суми недоїмки.  
5.4          Суди проігнорували ненадання ДФС на вимогу суду оригіналів документів про направлення Боржнику вимоги  від 03.11.2014 про сплату недоїмки та корінця  цієї вимоги, ухваливши безпідставно спірні рішення на підставі копій цих документів без надання оцінки факту неможливості податковим органом надати витребувані судом документи, у тому числі з числа документів виконавчого провадження  № 456 89101 з виконання  вимоги  від 03.11.2014 про сплату недоїмки.
5.5          Суди не дослідили обставини відправлення  вимоги  від 03.11.2014 про сплату недоїмки, що має вирішальне значення для визначення факту узгодженості  заборгованості Боржника на спірну суму вимог ДФС, тоді як суди дійшли безпідставного висновку про направлення Боржнику цієї вимоги.
5.6          Суди надали перевагу доказам фіскального органу перед доказами та  доводами інших учасників у справі, чим порушили принцип верховенства права. 
5.7          Суди не надали оцінки формуванню вимоги від 03.11.2014 неналежним територіальним органом  фіскальної служби, оскільки  новий фіскальний орган - ДФС, до якого Боржника переведено як платника податків, не мав права формувати цю вимогу зі сплати Боржником недоїмки з ЄСВ за минули періоди в повному обсязі.

6.          Позиція ініціюючого кредитора, викладена у відзиві на касаційну скаргу
6.1          Аргументи у відзиві на касаційну скаргу аналогічні доводам в касаційній скарзі

7.          Касаційне провадження
7.1          Суд не бере до уваги аргументи члена правління Боржника - О. Прудь у відзиві на касаційну скаргу з огляду не неналежність цієї особи до учасників провадження у справі про банкрутство у розумінні статті 1 Закону про банкрутство, а відповідно і відсутність у цієї особи процесуальних прав учасника провадження у справі про банкрутство Боржника, у тому числі права  подавати відповідно до статті 295 ГПК України відзив на касаційну скаргу.

8.          Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо наслідків несплати самостійно визначеної платником суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування
8.1          Судами встановлено, що спір виник стосовно вимог ДФС до Боржника на спірну суму недоїмки зі сплати Боржником ЄСВ, яка заявлена ДФС як кредиторські вимоги у цій справі, та існування якої Боржник та інші кредитори у справі заперечують, зокрема, з підстав недотримання ДФС визначеного законом порядку визначення та узгодження заборгованості зі сплати ЄСВ  як недоїмки за цим внеском.
8.2          Згідно з преамбулою Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (положення якого застосовуються до спірних правовідносин в редакції, чинній на момент їх виникнення, далі - Закон про ЕСВ) цей закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. 
За змістом абзацу першого пункту 1 частини першої статті 4  цього закону Боржник належить до платників ЄСВ, на яких згідно з положеннями пунктів 1, 2, 4 частини 2 статті 6 Закону про ЄСВ покладені обов`язки, зокрема:
-           своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 
-          вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 
-          подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
За змістом наведених норм до обов`язків платника ЄСВ належить здійснення самостійного нарахування та обчислення ЄСВ, здійснення обліку нарахованого ним у звітному періоді ЄСВ, здійснення звітування та сплати до органу доходів і зборів нарахованої та обчисленої суми ЄСВ у звітному періоді.   
8.3          Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону про ЄСВ.
Частинами 2, 3, 5, 7, 8, 9, 11 цієї статті Закону про ЄСВ передбачено, що:
Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. 
Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. 
Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування...
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. 
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. 
За змістом наведених норм статті 9 Закону про ЄСВ нарахування, обчислення  та сплата сум ЄСВ здійснюється платником самостійно, про що він звітує перед відповідними органами; або органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, - на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. 
8.4          Наслідки порушення платником обов`язків, передбачених статтею 6, а також порушення визначеного статтею 9 Закону про ЄСВ порядку сплати ЄСВ,  сума якого, зокрема, самостійно обчислена платником, про що він відзвітував перед органам доходів і зборів, регламентовані нормами статті 25 Закону про ЄСВ, які визначають заходи впливу та стягнення, а саме: порядок примусового стягнення з платника самостійно ним визначених, однак не сплачених сум ЄСВ (недоїмки), порядок заперечення (узгодження) сум, призначених до стягнення в примусовому порядку, підстави та строки для сплати в примусовому порядку недоїмки з ЄСВ, підстави та порядок нарахування пені та штрафних санкцій, нараховані за порушення строків та порядку сплати сум недоїмки з ЄСВ.
Так, частиною другою статті 25 Закону про ЄСВ передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. 
Частиною четвертою статті 25 Закону про ЄСВ визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. 
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. 
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються. 
Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом (частина 5 статті 25 Закону про ЄСВ). 
8.5          Враховуючи викладене, а також встановлені судами (з посиланням, зокрема на відомості щодо звітності та заборгованості, які містяться в інтегрованій картці платника - Боржника, передача якої відбулася в електронному вигляді за допомогою АІЦ "Податковий блок") обставини щодо:
1)  сум ЄСВ, що підлягають сплаті Боржником за період з липня 2013 по червень 2014, які самостійно визначені Боржником:
-   шляхом надання  Боржником за період з вересня 2013 року по червень 2014 року засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, 
-          шляхом отримання даних звітності  Боржника за період липень, серпень 2013 органом Міндоходів за попереднім місцезнаходженням Боржника від органу загальнообов`язкового державного соціального страхування за тим же місцезнаходженням (в порядку взаємного обміну інформацією у встановленому порядку), з подальшим отриманням цієї інформації ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з інтегрованою карткою Боржника та зі справою в електронному вигляді;
2) виставлення та направлення ГУ ДФС у Запорізькій області Боржнику  сформованої вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014 на загальну суму 18      941      843 грн. 37 грн.  (з посиланням як на докази: на копію корінця цієї вимоги, на копії поштового конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з якими відправлення не вручено);
3) перебування вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014 на виконанні ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 45689101, яке постановою державного виконавця від 19.06.2017 зупинено;
4) недотримання Боржником законодавчо визначеного порядку узгодження недоїмки на спірну суму ЄСВ через нездійснення Боржником оскарження вимоги податкового органу у встановленому порядку (частина 4 статті 25 Закону про ЄСВ та пункт 6.6 чинної на час виникнення спірних правовідносин Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455);
Суд погоджується із висновком судів першої і апеляційної інстанції про обґрунтованість та доведеність ДФС спірної суми недоїмки в 15    943 152 грн. 41 коп., яка була самостійно нарахована, визначена та облікована  Боржником та відомості щодо якої у вигляді звіту передані у встановленому законом порядку, однак сума якої не була сплачена Боржником у передбаченому законом порядку - ні самостійно, ні у примусовому порядку - за вимогою № Ю-1954 У від 03.11.2014.
8.6          Суд відхиляє:
- аргументи скаржника щодо формування вимоги від 03.11.2014 №   Ю-1954 У, виставленої платнику - Боржнику, зокрема на суми недоїмки в 15    943 152 грн. 41 коп., неналежним територіальним контролюючим органом із запереченням скаржником встановлених судами обставин створення територіальних контролюючих органів, із запереченням періодів повноважень цих органів щодо Боржника як за місцем первинної реєстрації, так і після зміни місця реєстрації, та із запереченням  встановлених судами обставин та дат зміни підзвітності Боржника відповідним територіальним фіскальним органам, 
- заперечення скаржника щодо неналежності доказів направлення вимоги від 03.11.2014 №   Ю-1954 У, 
оскільки судами першої і апеляційної інстанції з посиланням на нормативно-правові акти та докази, за результатами їх оцінки, були встановленні обставини створення територіальних контролюючих органів за місцем реєстрації та після зміни місця реєстрації товариства Боржника, встановлені періоди повноважень відповідних територіальних контролюючих органів стосовно Боржника, надано оцінку, з урахуванням встановлених недоліків, доказам на підтвердження заявлених ДФС вимог (звітам, вимозі від 03.11.2014, доказам її направлення Боржнику тощо).
Між тим заперечення скаржником зазначених доказів та обставин суперечить положенням частин 1, 2 статті 300 ГПК України, відповідно до яких переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, заперечуючи встановлені судами обставини та докази, хоча і з посиланням на неправильне застосування або порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, скаржник між тим у такий спосіб намагається домогтися переоцінки доказів у справі з метою встановлення протилежних, ніж встановлені судами, обставин та винесення нового рішення у справі.
Верховний Суд, ухвалюючи цю постанову, керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.
8.7          У зв`язку із викладеним доводи скаржника щодо неправомірності визнання  конкурсних вимог ДФС до Боржника в сумі 15 943 152 грн 41 коп. недоїмки зі сплати ЄСВ із задоволенням їх у другу чергу не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.
8.8          А тому висновки судів першої і апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях щодо часткового визнання заявлених ДФС кредиторських вимог зроблені відповідно до норм законодавства, відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи, а також з урахуванням вказівок Верховного Суду від 17.10.2018 у цій справі. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанова апеляційного суду та ухвала суду першої інстанції підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром" залишити без задоволення.
2.          Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі   №   908/981/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Васьковський
Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                          В.Я. Погребняк