ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2020 р.           Справа№ 920/339/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Калатай Н.Ф.
суддів:            Мартюк  А.І. 
          Зубець  Л.П. 
 
при секретарі           Рибчич А. В.
          
За участю представників: 
від позивача:                    Дудник Н.В. - представник за довіреністю № 22/20 від 02.01.2020 
від відповідача:                    Кучменко С.В. - адвокат  

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу          Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради
на рішення           Господарського суду Сумської області, ухвалене 03.12.2019, повний текст якого складений 06.12.2019
у справі                     № 920/339/19 (суддя Жерьобкіна Є.А.)
за позовом           Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради
до                              Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуала Кложерс Україна»
про                               стягнення 49  626,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача 44  488,14 грн. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 3  831,76 грн. пені, 317,37 грн. 3% річних, 988,78 грн. інфляційних нарахувань відповідно до договору № 2760 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 10.07.2017.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.12.2019, повний текст якого складений 06.12.2019, у справі № 920/339/19 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:
- за умовами укладеного між сторонами договору № 2760  про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 10.07.2017 (п. 3.2), оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами приймання стічних вод;
- відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 166-р, наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37, яким встановлювались регуляторні бар`єри, скасований з 21.05.2017  як такий, що втратив актуальність;
-  в обґрунтування позовних вимог в частині нарахування та стягнення плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на порушення відповідачем Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539;
- відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011р. № 539, яким були затверджені Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, має усі ознаки регуляторного акту та є таким, що потребує реалізації процедур стосовно його прийняття, передбачених цим Законом;
- ч. 6 ст. 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносить питання стандартизації та нормування у галузі охорони навколишнього природного середовища до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів - Міністерства охорони навколишнього середовища;
- ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №591/1519/15-а, копія якої міститься в матеріалах справи, встановлено, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 було прийняте незаконно. Крім того, встановлено, що рішення №539 від 06.09.2011 виконавчим комітетом Сумської міської ради прийняте не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини;
- суд не застосовує в якості правової підстави для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджені рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, які прийняті не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини;
- 02.02.2018 набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за № 56/31508, згідно з п. 4  яких на підставі цих правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів;
- нові місцеві Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми було затверджено лише 15.01.2019 Рішенням виконкому Сумської міської ради № 4;
- отже станом на вересень 2018 року були відсутні законні місцеві правила приймання стічних вод у каналізаційну систему м. Суми;
- оскільки на час відібрання проб вже набув чинності Наказ № 316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначеного Наказу № 316, як це вимагає ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування м. Суми не було, то відповідно до вимог абзацу 5 ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» до відносин сторін пов`язаних з відбором проб у вересні 2018 року застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом, проте що позивач застосував Правила № 316 виключно в частині визначення порядку нарахування плати за скид понадноративних забруднень та не застосував у частині норм гранично допустимих скидів, які встановлені у додатку 4 до Правил № 316, а при розрахунку плати за понаднормативні забруднення стічних вод, які було виявлено в пробах за вересень 2018 року, позивач для визначення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин використовує норми, встановлені місцевими Правилами №539.
Не погоджуючись з рішенням, Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/339/19 повністю і прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У апеляційній скарзі позивач послався на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про незастосування до спірних правовідносин Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, оскільки:
- на час розгляду цієї справи відсутнє будь-яке судове рішення, яким би вказані правила були визнанні протиправними та нечинними;
- скасування Інструкції № 37 та Правил № 37 не свідчить про нечинність   Правил від 10.12.2007 № 596 та Правил від 06.09.2011 № 539.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020, справа № 920/339/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Смірнова Л.Г., Мартюк А.І.
Ухвалою від 13.01.2020 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Смірнова Л.Г., Мартюк А.І.:
- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/339/19;
- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, у тому числі щодо клопотання про зупинення провадження, клопотань, заперечень - до 28.01.2020;
-  учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України  право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);
- задоволено клопотання Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про розгляд апеляційної скарги в цій справі в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи;
- розгляд справи № 920/339/19 призначено на 05.02.2020 о 12:20;
- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.
24.01.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з посиланням на обставини, аналогічні тим, які наведені в оспорюваному рішенні.
27.01.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про зупинення справи.
Ухвалою від 24.01.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуала Кложерс Україна» про розгляд справи в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду Сумської області (40011, м. Суми, проспект Шевченка, 18/1)  забезпечити її проведення 05.02.2020 о 12-20 у приміщенні Господарського суду Сумської області. 
Розпорядженням № 09.1-08/505/20 від 04.02.2020, у зв`язку перебуванням судді Смірнової Л.Г., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 920/339/19. 
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020 справа № 920/339/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П.,  Мартюк А.І.
Ухвалою від 05.02.2020 колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П.,  Мартюк А.І. апеляційну скаргу  Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/339/19 прийнято до свого провадження.
До апеляційної скарги скаржником додано заяву про зупинення провадження у справі, у якій заявник просить зупинити провадження у справі № 920/339/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/3156/19 за позовом АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, АТ «Укрхімпроект» про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми».
Аналогічна за змістом заява надійшла до суду 05.02.2020.
Щодо вказаної заяви колегія суддів зазначає таке.
За приписами ч. 5 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує з неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.
У поданій заяві відповідач посилається на те, що 10.12.2019  Сумським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі № 480/3156/19, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про визнання протиправним  та нечинним з моменту прийняття рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми»  відмовлено, проте вказане рішення законної сили не набрало, а відтак, враховуючи, що визнання незаконними рішень виконавчих органів місцевого самоврядування непідвідомчі господарським судам, а рішення у справі № 480/3156/19 може суттєво вплинути на оцінку доказів по справі № 920/339/19, провадження у справі № 920/339/19 має бути зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
Зі змісту відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що у справі № 480/3156/19 рішення ухвалене 10.12.2019,  в той час як оспорюване рішення у цій справі - 03.12.2019, тобто в той час, коли , рішення у справі № 480/3156/19 ще не було ухвалене, а апеляційній перегляд рішення у справі № 920/339/19, з урахуванням обставин, встановлених в рішенні у справі № 480/3156/19, фактично призвів би до перегляду справи по суті виходячи з інших фактичних та правових підстав, що є недопустимим на стадії апеляційного провадження відповідно до вимог ГПК України.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.07.2018 у справі № 922/52/18.
З огляду на викладені вище обставини, заява позивача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.
Станом на 05.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.
Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

10.07.2017 позивач як виконавець та відповідач як споживач уклали договір № 2760 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі Договір) (а.с. 16-18), відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.
Згідно з п. 1.3 Договору об`єктом надання послуг визначено будівля № 18 по вул. Лінійна.
У п. 2.5 Договору сторони погодили, що плата за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2015 (далі Правила № 630). Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється позивачем та відповідачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію згідно з п. 5.1 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 (далі Правила № 190).
Згідно з п. 3.2 Договору оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами приймання стічних вод (п. 3.6. Правил № 190).
Відповідно до п. 4.2.14 Договору відповідач зобов`язаний дотримуватися встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках. Оплачувати рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням при порушенні встановлених допустимих концентрацій  забруднюючих речовин у концентрації, визначеної місцевими правилами приймання стічних вод.
Пунктом 4.3.7 Договору встановлено, що позивач має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод відповідача. Пред`являти відповідачу рахунки при порушенні місцевих правил приймання стічних вод та скиду стічних вод з понаднормативним забрудненням.
Відповідно до п. 4.4.16 Договору позивач зобов`язаний здійснювати нагляд за умовами скиду стічних вод відповідача, за виконанням відповідачем місцевих правил приймання стічних вод і вимог Договору. При виявленні перевищення допустимих концентрацій або інших порушень місцевих правил приймання стічних вод, позивач зобов`язаний у встановленому порядку пред`явити відповідачу  рахунок.
Як слідує з матеріалів справи, 26.09.2018  позивачем здійснювались заходи контролю за скидом забруднюючих речовин на каналізаційному випуску № 1 за адресою: м. Суми, вул. Лінійна, 18.
Згідно з актом відбору проб стічних вод № 1669 від 26.09.2018 (а.с. 26), представником позивача в присутності представника відповідача відібрані проби стічних вод на каналізаційному випуску № 1 за адресою: м. Суми, вул. Лінійна, 18 для виконання аналізів. Вказаний акт підписаний представниками сторін без зауважень.
Відібрані проби були відправлені в хімічну лабораторію контролю промстоків позивача (свідоцтво про атестацію № РУ-1110/18 від 23.02.2018, чинне до 23.02.2023) для проведення аналізів, за результатами проведення яких начальником лабораторії складений протоколи дослідження якості стічних вод № 4408, якими встановлено, що відповідачем у скидах стічних вод перевищені гранично допустимі порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, концентрації забруднюючих речовин, а саме: міді 0,083 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л, фосфатів 17,5 мг/л при дозволеній нормі 6,5 мг/л.; азоту амонійного 61,95 мг/л при дозволеній нормі 25,0 мг/л; СПАР 0,30  мг/л при дозволеній нормі 0,25 мг/л; цинку 0,097 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л та хлоридів 131,16 мг/л при дозволеній нормі 80,4 мг/л.
За вказані порушення позивачем нараховано відповідачу плату за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод на загальну суму 44  488,14 грн. 
Позивач листом-повідомленням № 05/6677 від 01.10.2018 (а.с. 24-25) повідомив відповідача про виявлені порушення.
Також позивач звернувся до відповідача з претензією № 22/8552 від 20.12.2018 про сплату спірної заборгованості (а.с. 40-41), до якої додав відповідний розрахунок заборгованості, а також копії рахунку № 173 від 19.10.2018, акту відбору стічних вод та протоколу дослідження якості стічних вод.
Вказана претензія залишена відповідачем без задоволення, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції залишив позов без задоволення, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є  правовідношення,  в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати  роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та  обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Умовами Договору (п. 3.2) сторони погодили, що оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37, та місцевими правилами приймання стічних вод.

Однак, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 166-р наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37 (наказ № 37), яким встановлювались регуляторні бар`єри, скасований з 21.05.2017 як такий, що втратив актуальність.
У обґрунтування позовних вимог в частині нарахування та стягнення плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на порушення відповідачем місцевих правил приймання стічних вод, а саме Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 (далі Правила 539), якими внесено зміни та доповнення до Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596.
Щодо Правил № 539 слід зазначити таке.
В ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі № 591/1519/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрхімпроект», ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, треті особи Державна екологічна інспекція у Сумській області, Департамент фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради, Публічне акціонерне товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика», Товариство з обмеженою відповідальністю «Горобина», Публічне акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», Український НДІ «УкркомунНДІпрогрес», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Емпаєрмоторс», Публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» про визнання незаконними з моменту прийняття та скасування рішень та наказів встановлено, що Правила 539 були прийняті незаконно, не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини.
Частиною 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Факти, передбачені наведеною нормою, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву законність судового акта, який вступив у законну силу.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування в якості правової підстави для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень Правил 539.
Приписами статті 13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
02.02.2018 набрали чинності Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення (далі Правила № 316) та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (далі Порядок № 316), затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316.
Згідно з п. 3 розділу 2 Порядку № 316 величину плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями у систему централізованого водовідведення розраховує виробник за наведеною у цьому пункті Порядку № 316 формулою.
Пунктом 4 Розділу І Правил № 316 встановлено, що на підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів.
Враховуючи, що починаючи з 21.05.2017 Наказ № 37 припинив дію, а нові місцеві Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми було затверджено лише 15.01.2019 рішенням виконкому Сумської міської ради № 4, у той час як Правила 539 не підлягали застосуванню, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що в період з липня 2018 року по січень 2019 року позивач не мав правових підстав для розрахунку плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за вказаний період.
Крім того, здійснивши порівняння розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які застосував позивач та визначені Правилами 539, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених Правилами № 316, колегією суддів  встановлено, що гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що передбачені Правилами № 316 є значно більшими ніж передбачалось Правилами № 539, що, в свою чергу, дозволяє зробити висновок про відсутність перевищення відповідачем нормативів викидів у розмірах, визначених позивачем.
До того ж наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.08.2019 у справі № 920/619/18.
З огляду на обставини, які встановлені вище, правові підстави для стягнення 44  488,14 грн. - заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відсутні. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних вимог залишається без змін.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, позовні вимоги про стягнення 3  831,76 грн. пені, 317,37 грн. 3% річних, 988,78 грн. інфляційних нарахувань, які є наслідком задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за об`єми  скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, за відсутності підстав для такого, також не можуть бути задоволені, з огляду на що, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні і цих позовних вимог. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.
Під час апеляційного перегляду оспореного рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки вони суперечать дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Апеляційна скарга Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради  задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/339/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати за подачу апеляційної скарги  покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/339/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/339/19 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
5. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/339/19.

Повний текст постанови складено:                      05.02.2020

Головуючий суддя                                                            Н.Ф. Калатай 

Судді                                                                                А.І.  Мартюк

                                                                                Л.П.  Зубець