ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 березня 2020 року           справа №234/21380/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти № 3 взводу № 2 батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Сафронова Дениса Андрійовича на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28 січня 2020 року у справі № 234/21380/19 (суддя в І інстанції Переверзева Л.І.) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 взводу № 2 батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Сафронова Дениса Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
                                                   
                                                      УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 3 взводу № 2 батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Сафронова Д.А. (далі - поліцейський) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на наступні обставини.
15 грудня 2019 року о 21 годині 44 хвилини, навпроти будівлі ДГМА, розташованої по вул. Академічній, одразу за перехрестям, утвореним вулицями Паркова та Академічна, він був зупинений нарядом патрульної поліції. На його питання про причину зупинки поліцейський Сафронов Д.А. повідомив, що при виїзді з вул. В. Стуса на вул. Паркова зі сторони м. Слов`янська, він порушив п.8.7.3 «є» ПДР України, оскільки здійснив поворот на вул. Паркову при поєднаному червоному та жовтому сигналах світлофору. На його зауваження, що звинувачення є безпідставним, оскільки світлофор не може одночасно світити червоним та жовтим світлом, Сафронов Д.А. не відреагував та склав відносно нього постанову серії ДПО 18 №707379 за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.
З вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав. 
Сафроновим Д.А. , в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не було проведено розгляд справи з всебічним, повним і об`єктивним з`ясуванням обставин і вирішення її в точній відповідності з законом.
В порушення вимог ст. 278, 279 КУпАП, Сафронов Д.А. незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, оскільки закон дозволяє розглядати справи відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив його можливості скористатися в повному обсязі його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. 278, 279 КУпАП.
Просив визнати протиправними дії поліцейського Сафронова Д.А. щодо розгляду 15.12.2019 справи відносно ОСОБА_1 на місці знаходження транспортного засобу, а саме навпроти будівлі ДГМА, розташованої по вул. Академічній, одразу за перехрестям, утвореним вулицями Паркова та Академічна в м. Краматорську. Скасувати постанову поліцейського роти № 3 взводу № 2 батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Сафронова Д.А. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 425,00 гривень за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 28 січня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що під час патрулювання 15.12.2019 в м. Краматорську на перехресті вул. Василя Стуса та вул. Паркова, ним було виявлено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме, водій, керуючи транспортним засобом RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги п.8.7.3 «є» ПДР України. Встановивши факт порушення, ним було прийнято рішення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Згідно з п.8.7.3 «є» ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу. Факт вчинення правопорушення було зафіксовано відеореєстраторами поліцейського. 
Жодним нормативно-правовим не передбачено розгляд справи безпосередньо за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Він не згоден з твердженням, що позивача позбавили можливості скористатися своїми правами, оскільки ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що він розписався на зворотній стороні оскаржуваної постанови, жодного клопотання або пояснення з його сторони під час розгляду справи не надходило.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснивши, що він не порушував ПДР України, оскільки на перехресті з вул. Василя Стуса на вул. Паркову він не виїжджав, а виїжджав з двору багатоповерхових будинків, тобто повз світлофор, розташований на вул. Василя Стуса, не проїжджав взагалі. При цьому не заперечував, що дійсно перебував за кермом автомобіля, що був зупинений поліцейським на відео, доданим останнім.
Відповідач до апеляційного суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 308  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, прийнятою поліцейським роти № 3 взводу № 2 батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Сафроновим Д.А. серії ДПО 18 №707379 від 15 грудня 2019 року на ОСОБА_1 накладено грошове стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.
Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 15.12.2019 о 21 годині 44 хвилини в м. Краматорську на перехресті вул. Василя Стуса та вул. Паркова, керуючи транспортним засобом RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 почав рух при поєднанні червоного та жовтого сигналів світлофору, чим порушив п.8.7.3 «є» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідач в обґрунтування своєї позиції надав належний та допустимий доказ, а саме: відеозапис, здійснений відеореєстраторами поліцейського, з якого вбачається наступне.
На перехресті вул. Василя Стуса та вул. Паркова в м. Краматорську зі сторони м. Слов`янська автомобіль, марку та державний номерний знак якого неможливо ідентифікувати з наданого відеозапису, здійснив поворот праворуч, почавши рух при поєднанні червоного та жовтого сигналів світлофору. На 14-18 секундах відеозапису автомобіль, який здійснив поворот, не вбачається. З 19 секунди відеозапису вбачається автомобіль позивача, що рухається по вул. Паркова та здійснює поворот ліворуч на вул. Академічну, де його зупинено поліцейськими.
Також з вказаного відеозапису суд першої інстанції встановив, що позивач не визнає факт вчиненого ним правопорушення, пояснюючи, що він при поєднанні червоного та жовтого сигналів світлофору рух не здійснював.
Отже, за висновком місцевого суду, з вказаного відеозапису неможливо встановити, чи дійсно на поєднання жовтого та червоного сигналів світлофора здійснив рух автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , отже, в діях останнього неможливо встановити склад адміністративного правопорушення, тому суд першої інстанції задовольнив позов.
Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду, з наступних підстав.
Відповідно до відеозапису, в м. Краматорськ на перехресті вулиць В. Стуса та Паркова, керуючи транспортним засобом, водій почав рух при поєднанні червоного та жовтого сигналів світлофору. На 7-й секунді водій виконує маневр поворот праворуч, з 14 по 17 секунду втрачається з поля зору, візуально знаходячись за торговим павільйоном, розташованим на куті вулиць, далі з 17 секунди і до зупинки зазначений автомобіль знаходиться у полі зору поліцейських. 
При цьому, з першої секунди відеозапису і до зупинки автомобіля RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 жодний транспортний засіб не рушив по вул. Парковій у напрямку автовокзалу. В той же час, транспортний засіб RENAULT KANGOO, н.з. НОМЕР_1 , з 17 секунди відеозапису рухається із стабільною середньою швидкістю у лівій смузі.
На відеозапису спілкування із водієм ОСОБА_1 , після того як поліцейським Сафроновим Д.А. було повідомлено водія про причину зупинки, останній лише повідомив про те, що спізнюється на потяг (тобто фактично пояснив причину невиконання ПДР України), в подальшому просив поліцейського зазначити у постанові саме таке формулювання як «поєднання червоного та жовтого».
Враховуючи зникнення автомобіля, що порушив правила дорожнього руху на перехресті, на незначний час (близько 3 секунд) з поля зору відеореєстратора, враховуючи відсутність інших транспортних засобів, рух транспортного засобу RENAULT KANGOO, н.з. НОМЕР_1 , з 17 секунди відеозапису з стабільною середньою швидкістю у лівій смузі, поведінку ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейським, у апеляційного суду відсутній розумний сумнів, що порушення правил дорожнього руху було здійснено саме водієм ОСОБА_1 під час керування автомобілем RENAULT KANGOO, н.з. НОМЕР_1 , що обумовлює відмову в задоволенні його позову.
Інші доводи позовної заяви не були враховані місцевим судом, позивач рішення місцевого суду не оскаржив щодо мотивувальної його частини, а його доводи в позовній заяві апеляційний суд не вважає обґрунтованими. 
Зокрема, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, була розглянута без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція).
Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Відповідно до приписів ч.ч.1,2  ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Отже, винесення поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не суперечить вимогам діючого законодавства.
Таке право підтверджено численними рішеннями Верховного Суду, зокрема, постановою від 04.04.2018 в справі № 523/6540/16 (номер в Єдиному реєстрі судових рішень - 73249859). 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду - скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями  250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 3 взводу № 2 батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Сафронова Дениса Андрійовича - задовольнити.
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28 січня 2020 року у справі № 234/21380/19 - скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 взводу № 2 батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Сафронова Дениса Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Повне судове рішення - 02 березня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін

                                                                                                                                                                                                                                                Т. Г. Гаврищук