П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/378/19                                                  Головуючий у 1-й інстанції:    
                                                                                       Панкеєва Вікторія Анатоліївна 
   Суддя-доповідач:  
   Капустинський М.М. 

28 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Охрімчук І.Г.  Смілянця Е. С. 
за участю:
секретаря судового засідання:  Довганюк В.В.,
представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року (рішення ухвалено ум.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобрв`язання призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 04.08.2017 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 №1788-ХІІ та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 22 квітня 2017 року;
- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 №1788-ХІІ та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 22 квітня 2017 року (а.с.5-14, 245-246 т.1). 
В обґрунтування позову вказував, що у 2017 році він звертався до відповідача із заявою та необхідними документами з проханням призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 №1788-ХІІ та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про відмову у призначенні не отримував, на звернення від 17.10.2018 отримав лист, яким повідомлено йому про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач вважає, що рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та незаконним, а тому просив позов задовольнити.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року позов задоволено  в повному обсязі.
Визнано  протиправним та скасовано рішення Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 04.08.2017, яким відмовлено ОСОБА_1  у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 22 квітня 2017 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1536,80 грн. витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Крім того, апеляційну скаргу подано і позивачем, в якій він просить рішення суду першої інстанції змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22 квітня 2017 року".
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи  апеляційних  скарг, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу   ОСОБА_1 слід задовольнити, з огляду на таке. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 травня 2017 року звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.20 т.1).
Зі змісту розписки-повідомлення встановлено, що документи прийнято 15.05.2017 та зареєстровано за №4563/419 (а.с.20 зворот т.1).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.07.2017 №6889/02 комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років повідомила, що рішенням комісії №53 від 29.06.2017 підтверджено період роботи ізолювальником з 30.09.1985 по 01.04.1991 в АТЗТ "Фірма "Термоізоляція", який зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Період з 02.04.1991 по 24.08.1994 не підтверджений у зв`язку з відсутністю відомостей про правонаступництво АТЗТ "Фірма "Термоізоляція"" та Київського орендного спеціалізованого підприємства "Термоізоляція". Підстав для підтвердження періоду роботи ізолювальником з 25.08.1994 по 09.08.1999 не має, оскільки відсутній наказ про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці (а.с.132 т.1).
Рішенням Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 04.08.2017 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком по списку №2, оскільки пільговий стаж роботи особи становить 5 років 6 місяців 2 дні, замість необхідного не менше 12 років 6 місяців (а.с.143 т.1).
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що  у позивача наявний пільговий стаж для призначення пенсії.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне. 
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2019 по 31.12.2019 - не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 01.04.1960 по 30.09.1960.
Згідно з положеннями статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини першої та другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV (на час звернення позивача із заявою) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно п.2 ч.2 ст.114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими з умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Зазначене право визначене також п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII відповідно до якого, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:
з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 №383, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Відповідно до пункту 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що Порядок №637, зокрема пункт 20 цього положення, застосовується у разі відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній з метою підтвердження наявності трудового стажу, зокрема і в тому випадку, коли особа, яка звернулася до органів Пенсійного фонду України, претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В усіх інших випадках (в тому числі і за наявності трудової книжки та відповідних записів у ній) підстави для застосування норм цього порядку - відсутні.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що пенсійний орган зобов`язаний призначати, здійснювати нарахування пенсії відповідно до Закону №1788-XII, який має вищу юридичну силу, ніж положення постанов Пенсійного Фонду України. Зазначений Закон не передбачає надання первинних документів у разі наявності відомостей про роботу в трудовій книжці.
Пунктом 10 цього Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набрав чинності з 21 серпня 1992 року, далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Згідно з пунктом 6 Порядку №442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" є виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.
Як вбачається зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 25.10.1985, що з 30.09.1985 по 01.04.1991 позивач працював ізолювальником в Київському спеціалізованому управлінні № 42 тресту "Термоізоляція"; з 01.04.1991 прийнятий на роботу ізолювальником до Київського орендного спеціалізованого підприємства "Термоізоляція". З 12.06.2001 по 30.08.2001 працював у ВАТ "Крошенський цегельний завод" виставником цегли на кільцеву піч. З 01.07.2002 по 05.06.2013 працював ізолювальником з термоізоляції у ТОВ "Сантехнік ЛТДіК" та з 01.09.2014 по 15.05.2017 монтажником санітарно-технічних систем і устаткування у ТОВ "САНТЕХСПЕЦ" (а.с.18-19 т.1).
Факт роботи позивача в Київському орендному спеціалізованому підприємстві "Термоізоляція" впродовж 01.04.1991 - 25.08.1994 та 25.08.1994 - 09.08.1999 підтверджується довідкою від 14.03.2011 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (а.с.24 т.1)
Відмовляючи у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідач не зарахував до пільгового стажу період роботи з 02.04.1991 по 24.08.1994 у зв`язку з відсутністю відомостей про те, що АТЗТ "Фірма "Термоізоляція"" є правонаступником Київського орендного спеціалізованого підприємства "Термоізоляція"(а.с.143 т.1).
Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу від 14.03.2011 встановлено факт роботи ОСОБА_1 у Київському спеціалізованому управлінні № 42 тресту "Термоізоляція", Київському орендному спеціалізованому підприємстві "Термоізоляція" в періоди з 30.09.1985 по 01.04.1991, з 01.04.1991 по 25.08.1994 та з 25.08.1994 по 09.08.1999 (а.с.24 т.1).
Зі змісту довідки АТЗТ "Фірма "Термоізоляція"" від 14.03.2011 встановлено, що рішенням конференції трудового колективу Київського спеціалізованого управління №42 тресту "Термоізоляція" від 06.12.1990 з 01.04.1991 на базі останнього було створено Київське орендне спеціалізоване підприємство "Термоізоляція" (а.с.24 зворот т.1).
Зі змісту архівної довідки від 06.04.2017 №108-5538 встановлено, що у документах фонду №С-421 Акціонерного товариства закритого типу "Фірма "Термоізоляція", що знаходяться на зберіганні в архівному відділі Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, зазначено, що Київське спеціалізоване управління №42 тресту "Термоізоляція" реорганізовано (шляхом ліквідації) і створено з 01 квітня 1991 року згідно рішення трудового колективу Київського СУ 42 тресту "Термоізоляція" від 06 грудня 1990 року та наказу №3 від 30 січня 1991 року тресту "Термоізоляція" Укрголовтермомонтаж Міністерства монтажних і спеціальних будівельних робіт УРСР. Протоколом №2 установчих зборів від 14 червня 1994 року було створено Акціонерне товариство закритого типу "Фірма "Термоізоляція" з 25 серпня 1994 року, яке є правонаступником Київського спеціалізованого управління №42 тресту "Термоізоляція" (а.с.36 т.1).
Як видно з архівної довідки від 19.12.2018 №108-19697 з 11.01.1964 по 31.03.1991 було зареєстровано Київське спеціалізоване управління №42 тресту "Термоізоляція", з 01.04.1991 по 24.08.1994 - Київське орендне спеціалізоване підприємство "Термоізоляція" тресту "Термоізоляція", з 25.08.1994 по 14.06.2011 - акціонерне товариство закритого типу "Фірма "Термоізоляція", 29.12.2012 зареєстровано припинення юридичної особи (а.с.36 зворот т.1).
На підтвердження наявних обставин правонаступництва позивачем до матеріалів справи надано договір про створення акціонерного товариства закритого типу "Фірма "Термоізоляція" (а.с.238-240 т.1).
Отже, вищевикладене свідчить, що акціонерне товариство закритого типу "Фірма "Термоізоляція" є правонаступником Київського орендного спеціалізованого підприємства "Термоізоляція", а тому у відповідача не було підстав для відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи ізолювальником з 02.04.1991 по 24.08.1994 у зв`язку з відсутністю відомостей правонаступництва.
Крім того, як встановлено судом з довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 14.03.2011 встановлено факт роботи ОСОБА_1 у Київському спеціалізованому управлінні №42 тресту "Термоізоляція", Київському орендному спеціалізованому підприємстві "Термоізоляція" в періоди з 30.09.1985 по 01.04.1991, з 01.04.1991 по 25.08.1994 та з 25.08.1994 по 09.08.1999 за професією ізолювальника, майстра, що передбачена Списком № 2 та становить 13 років 10 місяців 10 днів (а.с.24 т.1).
Колегія суддів звертає увагу на те, що допитані в ході розгляду справи в суді першої інстанції свідки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтвердили факт роботи позивача в спірний період ізолювальником трубопроводів і котлів. ОСОБА_3 вказав, що атестація робочих місць на підприємстві проводилась, однак жодних підтверджуючих документів на руки не видавалось.
З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів  погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, однак вважає, що задля належного захисту прав позивача необхідно змінити  абзац третій резолютивної частини оскарженого рішення та викласти його наступним змістом: "зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-ХІІ та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 22 квітня 2017 року".
У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення.  

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення  Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобрв`язання призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах  змінити.
Викласти абзац третій  резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у наступній редакції:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22 квітня 2017 року".
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 29 січня 2020 року.

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Охрімчук І.Г.    Смілянець Е. С.