ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2020 р.           Справа№ 927/723/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Пашкіної С.А. 
  за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.
від позивача: Рожко С.М.
від відповідача 1: не з`явився  
від відповідача 2: не з`явився  
розглянувшиу відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України"
на рішення  Господарського суду Чернігівської області 
від 01.11.2019 (дата повного тексту 05.11.2019)
у справі № 927/723/19 (суддя Моцьор В.В.)
за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", 
до відповідача-1: Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України", 
до відповідача-2: ОСОБА_1 , 
про стягнення 902366,25 грн
УСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" подано позов до Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України", ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом у сумі 493271,84 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 173823,38 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 4966,36 грн та пені у суму 230304,67 грн, що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачами умов укладеного сторонами договору кредиту від 13.03.2015 та договору поруки №РОR1448462125616 від 25.11.2015.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/723/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 493 271,84 грн заборгованості за кредитом, 173 823,38 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 4 966,36 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 230 304,67 грн пені. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 6 767,75 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 6 767,75 грн судового збору.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 скасувати. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України", та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом у сумі 493 271,84 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 173 823,38 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 4 966,36 грн та пені у сумі 230 304,67 грн, судового збору 13 535,49 грн відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом не було з`ясовано зміст зобов`язання, яке виникло між сторонами на підставі відкриття банківського рахунку, його умов, порядку приєднання, виконання, взаємні права та обов`язки сторін.  
АТ Комерційний банк "Приватбанк"  у письмовому відзиві на апеляційну скаргу проти вимог, викладених у ній, заперечувало та просило суд рішення Господарського суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі №927/723/19 апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Чернігівської області  від 01.11.2019 у справі № 927/723/19 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, а саме сплату судового збору у розмірі 20 303,24 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 927/723/19 та призначено до розгляду на 04.02.2020.
           04.02.2020 розгляд справи відкладено до 18.02.2020.
На підставі ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 розгляд справи,  призначений на 18.02.2020,  здійснювався в режимі відеоконференції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст . 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2015 Державне підприємство "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву на відкриття рахунку та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 
На підставі заяви відповідача-1 про відкриття рахунку від 13.05.2015, відповідачу-1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . 
В заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі - заява) зазначено, що підписавши цю анкету, позивач згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщено на сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, що разом із цією анкетою становлять договір банківського обслуговування. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку www.pb.ua. або інший інтернет/SMS-ресурс, що зазначений банком.
Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов та правил при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.
Згідно з п. 3.2.1.1 Умов та правил вид кредиту - "кредитний ліміт на поточний рахунок" корпоративного клієнта.
Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка і Клієнта. Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.
Згідно з п. 3.2.1.1.3., 3.2.1.1.8. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода").
Пункт  3.2.1.1.6. Умов та правил зазначає, що Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).
Відповідно до п.3.2.1.1.14 Умов та правил клієнт дає доручення, а банк зобов`язується здійснювати зарахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта в банку в кожному випадку, коли в банк надходить до виконання платіжний документ від іншого клієнта, в якому як отримувача коштів значиться клієнт, а його рахунок вказаний в іншому банку.
Згідно з п. 3.2.1.2.1.4 Умов банк проводить обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта згідно з наступним порядком:
1.При надходженні розрахункових документів клієнта в банк протягом операційного дня та відсутності грошових коштів на поточному рахунку клієнта, банк здійснює їх оплату відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" в межах встановленого ліміту.
2.За результатами операцій, проведених за поточним рахунком клієнта протягом банківського дня, перед закриттям банківського дня на поточному рахунку клієнта може бути сформоване як кредитове сальдо (у випадку перевищення величини надходжень на поточний рахунок над величиною списань з поточного рахунку згідно з розрахунковими документами клієнта з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня), так і дебетове сальдо (у випадку перевищення величини списань з поточного рахунку згідно з розрахунковими документами клієнта над величиною надходжень на поточний рахунок з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня).
3.При закритті банківського дня сформоване дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта фактично є сумою використаного клієнтом кредиту в цей день.
Тобто, кредитування відповідача за послугою "кредитний ліміт на поточному рахунку" полягало не в перерахуванні кредитних коштів безпосередньо позичальнику, а в проведенні його платежів понад залишок коштів на його поточному рахунку у межах встановленого кредитного ліміту.
З довідки про розміри встановлених кредитних лімітів №08.7.0.0.0/190815123835 від 15.08.2019 вбачається, що позивачем 27.11.2015 було встановлено на поточний рахунок позичальника кредитний ліміт у розмірі 250000 грн, 07.10.2016 - 430000 грн, 07.11.2016 -500000 грн, 20.12.2016 - 470000 грн, 21.12.2016 - 500000 грн, 28.07.2017 - 500000 грн, 14.06.2018 - 490000 грн (а.с. 78).
Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 05.10.2017 по 05.07.2018 здійснювались платежі за відсутності власних грошових коштів та у межах встановленого кредитного ліміту. На початок банківського дня 05.10.2017 вхідний залишок на рахунку становив пасив 4952,56грн (власні грошові кошти), на кінець банківського дня 10.05.2018 вихідний залишок на рахунку  становив актив 493271,84 грн, тобто було наявне дебетове сальдо (а.с. 85-90). 
Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 06.07.2018 по 15.08.2019 на початок банківського дня 06.07.2018 вхідний залишок на рахунку становив актив 493271,84 грн, вихідний залишок на рахунку становив актив 0 грн (а.с. 91).
Відповідно до п. 3.2.1.2.2.3 Умов та правил клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11.
Згідно з п. 3.2.1.1.11 Умов та правил за сумами кредиту, отриманими до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту, періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 35 днів. 
Для пільгового користування лімітом (розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості) клієнт повинен: 
-          у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-якій з днів по 25-е число поточного місяця.
-          у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 20-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-якій з днів по 25-е число наступного місяця.
За сумами кредиту отриманими з 01.02.2015 період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 30 днів. 
Розділом 3.2.1.4. Умов та правил  затверджений порядок розрахунків. 
За приписами абз. 8 п. 3.2.1.4.1.3 Умов та правил за сумами кредиту, отриманими клієнтом до 31.01.2015 включно і до моменту обнуління кредитного ліміту у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.
За сумами кредиту, отриманими клієнтом з 01.02.2015, з 01.05.2015, з 01.01.2016, з 01.04.2016, з 01.11,2016, з 10.02.2017 у разі непогашення кредиту протягом 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.
Відповідно п.п 3.2.1.4.1.4 Умов під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового сальдо при закритті банківського дня.
Отже,  строк повернення кредитного ліміту - 30 днів з моменту утворення дебетового сальдо.
Дебетове сальдо на поточному рахунку відповідача виникло 05.10.2017. Отже, терміном повернення кредиту було 04.11.2018.
Відповідач свої зобов`язання щодо погашення кредитного ліміту не виконав.
06.07.2018 дебетове сальдо по рахунку № НОМЕР_1 було перенесено для подальшого обліку на рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 92).
З матеріалів справи вбачається, що станом на 18.07.2019 залишок непогашеної заборгованості відповідача-1 за наданим кредитом становив 493271,84 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі   ст. 628 Цивільного кодексу України  зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами ст.638 Цивільного кодексу України     передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень   статті 639 Цивільного кодексу України        договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-1 виникли цивільні права та обов`язки внаслідок укладання договору шляхом підписання Заяви на відкриття рахунку та Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 13.03.2015.
Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Частиною 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.
За загальним правилом, передбаченим частиною 1 статті 1072 Цивільного кодексу України та частиною 22.9. статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження (крім випадків, встановлених законом) та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до умов договору банківського обслуговування про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта. Порядок, встановлення, зміну ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, користування кредитним лімітом регламентується "Умовами та правилами надання банківських послуг" та Тарифів Банка, розміщених в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua., які разом з анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналіз змісту Умов та правил надання банківських послуг, змісту Заяви на відкриття рахунку та Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг свідчить про укладення між сторонами змішаного договору приєднання до договору на відкриття рахунку та до кредитного договору, на підставі якого між сторонами виникли кредитні правовідносини.        
При цьому, складовими цього договору є як Заява на відкриття рахунку, Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підписані сторонами 13.03.2015, так і Умови та правила надання банківських послуг.      
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України        передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1  ст. 530 Цивільного кодексу України,       якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Заперечень щодо суми основної заборгованості по кредиту та доказів погашення суми основної заборгованості в розмірі 493271,84 грн відповідачем-1 суду не надано.
Таким чином, зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту відповідач-1 не виконав, чим порушив умови кредитного договору від 13.03.2015. 
В забезпечення виконання зобов`язань за договором банківського обслуговування від 13.03.2015, 25.11.2015 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель)   укладено договір поруки №POR1448462125616. 
За умовами договору поруки поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання ДП "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" зобов`язань, за угодами-приєднання до:
"1.1.1. розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, по сплаті:
а) процентної ставки за користування кредитом:
-          за період користування кредитом згідно з п.. 3.2.1.4.1.2. "Угоди 1" - 33% річних;
-          за період користування кредитом згідно з п.. 3.2.1.4.1.3. "Угоди 1" - 66% річних;
б) комісійної винагороди згідно з п. 3.2.1.1.17. "Угоди 1" в розмірі 3% від суми перерахувань;
в) винагороди за користування Ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4. "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;
г) кредиту в розмірі 250000,00 грн.
Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.
1.1.2. до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг" "Угода 2", по сплаті:
а) процентної ставки за користування кредитом:
-          за період користування кредитом згідно з п.. 3.2.2.2. "Угоди 2" - 36% річних;
-          за період користування кредитом у разі прострочки згідно з п.. 3.2.2.2. "Угоди 2" - 56% річних;
б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені в "Угоди 2";
в) кредиту в розмірі 250000,00 грн.
Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні."
Згідно з п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.
Поручитель з умовами "Угоди 1" та "Угоди 2" ознайомлений (п.1.3 договору поруки).
Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань цей договір припиняє свою дію (п. 4.1 договору поруки).
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Позивач свої зобов`язання за договором від 13.03.2015 виконав належним чином, перший відповідач та другий відповідач, як поручитель за договором, заборгованість по кредиту не погасили, що підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок чого заборгованість  по сплаті кредиту становить 493271,84 грн.
Крім суми основної заборгованості за кредитом позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 06.10.2017 по 18.07.2019 у сумі 173823,38 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.06.2018 по 18.07.209 у сумі 4966,36 грн та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 26.01.2018 по 18.07.2019 у суму 230304,67 грн.
Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Відповідно до п.3.2.1.4.1.2 Умов та правил за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту у випадку необнулення дебетового сальдо в одну із дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.
За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 30% річних.
За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015 за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 33% річних.
За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.
За сумами кредиту, отриманими з 01.04.2016, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.
За сумами кредиту, отриманими з 01.11.2016, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 29% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.
За сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.
Відповідно до п.3.2.1.4.1.3 Умов та правил за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.
За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 01.02.2015, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.
За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 01.05.2015, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 66% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.
За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 01.01.2016, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 64% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.
За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 01.04.2016, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.
За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 01.11.2016, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 58% річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів незабезпечених порукою. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.
За сумами кредиту, отриманими клієнтами з 10.02.2017, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів незабезпечених порукою. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.
За змістом п.3.2.1.4.9. Умов та правил розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.
Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
У пункті 6.20. постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 зауважено, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання визначена законодавством. У цьому разі відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).
Отже, зміст правової позиції Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 5017/1987/2012).
Аналогічну правову позицію викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012, від 18.02.2019 у справі 910/21449/17, ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №5017/1987/2012). 
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії за період з 01.06.2018 по 18.07.2019 у сумі 4966,36 грн та по процентам за користування кредитом за період з 06.10.2017 по 18.07.2019 у сумі 173823,38 грн є обґрунтованими і підлягають  задоволенню. 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, зокрема, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Пунктом 3.2.1.5.1. Умов та правил визначено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.
Таким чином, сторонами погоджена відповідальність у вигляді сплати пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені нарахованої позивачем за період з 26.01.2018 по 18.07.2019 у сумі 230304,67 грн підлягають задоволенню. 
Відповідачами у справі не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, доказів повного погашення заборгованості суду не надано. Крім того, обставинами справи встановлено, що відповідач-1 до 05.10.2017 виконував свої зобов`язання по кредитному договору, сплачував суми кредиту, відсотки за користування кредитним лімітом, комісію за користування кредитом, пеню, комісію за виконання платежів.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у сумі 493271,84 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 173823,38 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 4966,36грн та пені у суму 230304,67 грн, що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачами умов укладеного сторонами договору кредиту від 13.03.2015 та договору поруки №РОR1448462125616 від 25.11.2015 є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.
Статтею            86            Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
 Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі стосовного порушення Господарським судом Чернігівської області норм матеріального та процесуального права, оскільки судом були дотримані всі вимоги щодо повного та всебічного розгляду справи.
На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - ДП "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 у справі №925/1001/19, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.  
Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/723/19 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні. 
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/723/19 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
5. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/723/19.
Повний текст постанови складено та підписано 25.02.2020.
Головуючий суддя                                                            В.В. Андрієнко 

Судді                                                                                С.І.  Буравльов

                                                                                С.А. Пашкіна