02.03.20
22-ц/812/528/20
Єдиний унікальний номер справи 490/7227/18                 
Провадження № 22-ц/812/528/20                               Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 березня 2020 року                  м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого Лисенка П.П.,
суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, яка постановлена 14 травня 2019 року, у приміщенні того ж суду, під головуванням судді Чулупа О.С., у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності,
в с т а н о в и л а :

30 серпня 2018 року  ОСОБА_1 подав до Центрального районного суду                      м. Миколаєва позовну заяву, з вимогами до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності.
До заяви він додав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 705 гривень.
Ухвалою судді, зазначеного у вступній частині даної ухвали, від 31 серпня 2018 року позовна заява залишена без руху та вказано на її недоліки.
Позивачеві надано строк для усунення недоліків, зокрема, для сплати судового збору за вимогу майнового характеру.
27 листопада 2018 року позивач усунув недоліки, про що 29 листопада 2018 року подав заяву, що містила уточнення позовних вимог.
Проте, наступною ухвалою того ж суду від 07 грудня 2018 року і ця позовна заява залишена без руху, з посиланням на те, що позивачем не надано доказів, що підтверджували б наявність у позивача моральної шкоди, а також йому запропоновано уточнити вимоги стосовно огорожі, яку позивач просить демонтувати.
У зв`язку з цим, позивачеві запропоновано у десятиденний строк, з дня отримання ним копії названої вище ухвали суду 1 інстанції, виправити вказані судом недоліки та попереджено про наслідки ігнорування такої вимоги суду. 
На виконання цієї ухвали суду, ОСОБА_1 , 07 травня 2019 року подає уточнену позовну заяву, в якій, крім інших вимог, просить призначити по справі судово-технічну експертизу, яка і встановить розмір збитків на відновлення огорожі.
Не зважаючи на вказану обставину, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.
ОСОБА_1 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій, просить її скасувати, а позовну заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття по ній провадження.
При цьому зазначає, що усі ухвали районного суду отримував зі значним запізненням, іноді, і, як правило, лише після особистого звернення до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 ч.1 ст.353 ЦПК України розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з із цим, розгляд зазначеної справи у суді апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду 1 інстанції скасувати, оскільки районний суд постановив її з порушенням норм процесуального права.
Залишаючи дану позовну заяву без руху та надаючи заявникові строк для усунення недоліків, суд 1 інстанції виходив з того, що вона не відповідає положенням чинного законодавства, щодо її форми та змісту, передбачених чинним цивільно-процесуальним законодавством, а тому по ній не може бути відкрито провадження.
Повертаючи ОСОБА_1 позовну заяву, суддя районного суду вважав, що і у подальшому провадження по ній не може бути відкрито, оскільки заявник так і не усунув недоліки позовної заяви, перелічені в попередніх ухвалах.
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду з таким не погоджується, вважає названі висновки суду помилковими, необґрунтованими та незаконними, оскільки вони ґрунтуються на неправильному сприйнятті суддею положень цивільного процесуального законодавства.
За Конституцією України, ст.ст. 4, 43 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.
Кожна особа при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст.5,6,12 ЦПК України).
В світлі виписаного, колегія суддів вважає, що по даній заяві суд першої інстанції не виконав вимог процесуального законодавства та порушив право позивача на захист її інтересів.
Пред`явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.
В силу ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
При цьому, за ч. ч. 1,2 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається позивачем, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.
Оскаржена ухвала районного постановлена без точного дотримання виписаних вимог.
Дійсно, відсутність в позовній заяві визначення ціни позову може бути підставою для залишення позовної заяви без руху, з подальшим її поверненням позивачеві, у разі не усунення названого недоліку.
Разом з тим, за ч. 2 ст.176 ЦПК України, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Як вбачається з доданих позивачем до апеляційної скарги документів, копій заяв на виконання ухвал суду про залишення без руху, копії уточненої позовної заяви та квитанцій про сплату судового збору, при подачі позову ОСОБА_1 сплатив 705 гривень судового збору. На виконання ухвали суду від 31 серпня 2018 року, доплатив ще 704 гривні 80 копійок.
В травні 2019 року ним було подана позовна заява у новій редакції на виконання вимог ухвали суду, яка містить всі необхідні обґрунтування, як того вимагає ст. ст. 175, 177 та знову сплачений судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи, відповідно до висновку якої і буде встановлено розмір відшкодування за відновлення огорожі. Зазначене клопотання повинно вирішуватися в ході судового розгляду. 
Оскільки суд був іншої думки, та вимагав зазначити суму відшкодування при подачі позову, у зв`язку з чим, дійшов неправильного висновку про невиконання недоліків зазначених в ухвалі суду та повернув позовну заяву.
Таке не можна сприймати, як зумисне невиконання позивачем вимог закону, щодо зазначення суми відшкодування, а тому таке не могло слугувати залишенню останньої уточненої позовної заяви без руху, з подальшим її поверненням заявникові.
Стосовно відсутності у позовній заяві доказів, що, як на думку суду, підтверджує моральні страждання, то воно може встановлюватися та досліджуватися при розгляді справи по суті спору, але аж ніяк не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Не може суд 1 інстанції вирішувати на вказаній стадії належність та достатність доказової бази, оскільки таке вирішується при розгляді справи по суті.
Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, не звернув належної уваги на зазначене та передчасно повернув позовну заяву, її слід виправити постановою суду апеляційної інстанції.
За такого, оскаржена ухвала підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів справи до того ж суду для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі у відповідності до законодавства.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів
  
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року скасувати.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до цивільно-процесуального законодавства.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                    П.П.Лисенко  

Судді:                                             Т.В. Серебрякова 

Н.В. Самчишина
                                                      
________________________________________________________________
Повний текст постанови складено 02 березня 2020 року.