ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року	Львів	Справа № 460/1481/19 пров. № 857/12195/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В., 
за участі секретаря судового засідання      Федак С.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року (головуючого судді Друзенко Н.В., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 14 год. 24 хв. в м. Рівне повний текст рішення складено 07.10.2019) у справі №460/1481/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець, Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.06.2019 звернулася в суд з позовом до Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець, Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації в якому з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимог від 30.07.2019 просить визнати незаконним та скасувати рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №2 смт.Володимирець від 15.04.2019 в частині порушення клопотання перед атестаційною комісією Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання І категорії», рішення атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019 про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання І категорії» майстра виробничого навчання ОСОБА_1 , рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 19.04.2019, а також наказ Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 22.04.2019 №198 «Про атестацію педагогічних працівників області» та наказ Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 07.05.2019 №256-ОД «Про атестацію педагогічних працівників училища».
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. 
Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу в яких заперечують проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просять оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та її представник Карпач О.М. апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Представники Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець Бурма О .В. , Боровик В.Т. проти апеляційної скарги заперечили, просили скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації участь належного представника в судове засідання апеляційного суду не забезпечило, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач в 1996 році закінчила Рівненський кооперативний технікум та має диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю «технологія громадського харчування», кваліфікацію техніка-технолога. До закінчення даного навчального закладу їй було присвоєно кваліфікацію кухар III розраду, кондитер III розряду.
29.08.2003 ОСОБА_1 була прийнята на роботу у Володимирецьке ВПУ-29 на посаду майстра виробничого навчання.
Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 20.03.2009 ОСОБА_1 визнана такою, що відповідає посаді, яку займає, їй встановлено 11 тарифний розряд та порушено клопотання перед атестаційною комісією обласного управління освіти і науки про присвоєння педагогічного звання «майстер виробничого навчання II категорії». Рішенням атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 визнана такою, що відповідає посаді, яку займає, присвоєно педагогічне звання «майстер виробничого навчання II категорії».
Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 26.03.2014 ОСОБА_1 визнана такою, що відповідає посаді, яку займає, їй встановлено 12 тарифний розряд та порушено клопотання перед атестаційною комісією обласного Управління освіти і науки про присвоєння педагогічного звання «майстер виробничого навчання I категорії». Рішенням атестаційної комісії управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 16.04.2014 ОСОБА_1 визнана такою, що відповідає посаді, яку займає, присвоєно педагогічне звання «майстер виробничого навчання I категорії».
Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 05.03.2019 ОСОБА_1 визнана такою, що відповідає займаній посаді та раніше встановленому 14 тарифному розрядку.
Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 15.04.2019 внесено зміни до рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 05.03.2019, ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає посаді, яку займає; відповідає раніше встановленому 14 тарифному розряду, порушено клопотання перед атестаційною комісією управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання I категорії». 
За рішенням атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019 ОСОБА_1 не відповідає раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання I категорії.
Як свідчить витяг з протоколу засідання атестаційної комісії управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019, директор Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець на засіданні повідомив, що ОСОБА_1 у міжатестаційний період допустила у своїй роботі суттєві порушення, а саме: у липні 2018 року під час проведення навчальної практики був зафіксований факт крадіжки нею продуктів харчування. При цьому, ОСОБА_1 залучала до цього учнів, які перебували на практиці. За скоєння проступку ОСОБА_1 було оголошено догану, яка не знята. Також у протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 на засіданні факт вчинення нею крадіжки продуктів харчування під час навчальної практики не тільки визнала, а й пояснила це тим, що у неї на утриманні є двоє дітей, а її чоловік - безробітний, а також ствердила те, що це відбувалося упродовж останніх двох років.
Рішенням атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 19.04.2019 внесено зміни до рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 05.03.2019 та від 15.04.2019, ОСОБА_1 визнана такою, що не відповідає займаній посаді. Рішення мотивовано тим, що позивач не відповідає вимогам пункту 3.11 Типового положення про атестацію педагогічних працівників. В атестаційному листі, у характеристиці діяльності педагогічного працівника у між атестаційний період вказано, що ОСОБА_1 здібний, дисциплінований, творчий педагог, на належному методичному рівні проводить уроки, володіє сучасними педагогічними та виробничими технологіями виробничих робіт. Поряд з цим зазначено, що деякі аспекти моралі несумісні з посадою майстра виробничого навчання: вимоглива до учнів, однак вимогливість проявляється в грубій формі. 
У протоколі №4 засідання комісії від 19.04.2019 вказано, що комісією встановлено факт відсутності документів про рівень робітничої кваліфікації з професії «кухар-кондитер» в особовій справі та довідки про стажування. В протоколі наведено таке цитування пункту 3.11 Типового положення про атестацію педагогічних працівників: «Педагогічного працівника визнають таким, що відповідає займаній посаді, якщо:1) має відповідну освіту, що відповідає вимогам, визначеним нормативно-правовими актами у галузі освіти; 2) виконує посадові обов`язки у повному обсязі; 3) пройшов підвищення кваліфікації».
22.04.2019 Управлінням освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації прийнято наказ «Про атестацію педагогічних працівників області» №198, згідно з яким визнано ОСОБА_1 такою, що не відповідає раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання І категорії».
На підставі рішення атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019 та наказу №198 від 22.04.2019, директором Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець прийнято наказ №256-ОД від 07.05.2019, яким визнано ОСОБА_1 , майстра виробничого навчання за професією «кухар, кондитер» такою, що не відповідає раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання І категорії». 
В подальшому, наказом директора Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець №23-К від 20.05.2019, ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади майстра виробничого навчання з 20.05.2019 на підставі п.2 ст.40 КЗпП України - у зв`язку з невідповідністю займаній посаді та ОСОБА_1 звернулася із цивільним позовом у Володимирецький районний суд Рівненської області до Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець в порядку цивільного судочинства справа №556/1110/19, яким зупинено провадження до вирішення адміністративної справи ОСОБА_1 до Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець, Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень (аркуші справи 141-146). 
Вважаючи рішення та дії атестаційної комісії Вищого професійного училища №2 смт.Володимирець від 15.04.2019, атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 18.04.2019, рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 19.04.2019, а також наказ Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації від 22.04.2019 №198 «Про атестацію педагогічних працівників області» та наказ Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець від 07.05.2019 №256-ОД «Про атестацію педагогічних працівників училища» позивач звернулася до адміністративного суду щодо захисту своїх прав.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачами при прийнятті оскаржених рішень не порушено законодавчих вимог.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.
Частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, у спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Щоб спір набув ознак публічно-правового в контексті статті 19 КАС України, правовідносини мають безпосередньо випливати з перебування особи на посаді, яка віднесена до публічної служби, та здійснення нею службової діяльності. Діяльність особи на посаді або процес її звільнення чи прийняття на посаду мають становити публічний охоронюваний інтерес або ж мати наслідки для невизначеного кола осіб.
Згідно частини 3 статті 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Згідно частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.
Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та ін.
У даній справі спір не містить ознак публічно-правового в зв`язку з відсутністю підстав вважати позивача особою, яка перебувала на публічній службі чи яка претендує на зайняття посади на публічній службі. Атестація працівника, результати якої є предметом розгляду даної справи, випливає з трудових правовідносин, а тому, зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки є виключно трудовим спором і повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства.
В атестації беруть участь особи, які перебувають в трудових відносинах. Наявність у спірних правовідносинах сторони - суб`єкта владних повноважень - Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки позивач не проходила публічну службу, а в спірних правовідносинах Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації відносно позивача не виконує функцій суб`єкта владних повноважень, а фактично є роботодавцем у трудових відносинах.
Статтею 2 Кодексу законів про працю України гарантовано, зокрема, право працівників на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.
За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №2 смт.Володимирець в частині порушення клопотання перед атестаційною комісією Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання І категорії», рішення атестаційної комісії Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про невідповідність раніше присвоєному педагогічному званню «майстер виробничого навчання І категорії» майстра виробничого навчання ОСОБА_1 , рішення атестаційної комісії Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець, а також наказ Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації «Про атестацію педагогічних працівників області» та наказ Вищого професійного училища №29 смт.Володимирець «Про атестацію педагогічних працівників училища», а трудова діяльність ОСОБА_1 не є публічною службою, відповідно даний спір не є публічно-правовим, а стосується трудових відносин і має вирішуватися за правилами ЦПК.
Разом з тим, суди повинні дотримуватися встановлених процесуальними законами правил підсудності та підвідомчості спорів, враховувати, що тільки права, свободи та законні інтереси учасників правовідносин, які виникають із визначених законом підстав та інших юридичних фактів, підлягають судовому захисту в передбачений законом та/або договором спосіб.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що спір між сторонами виник із трудових відносин, за своєю правовою природою не пов`язаний із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій, тобто, не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства відповідно до вимог ЦПК України, а оскільки відповідно до матеріалів справи позовні вимоги, які вже були заявлені позивачкою у справі №556/1110/19 до Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець, такі можуть бути доповнені, а провадження по адміністративній справі №460/1481/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець, Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень слід закрити.
Вказана правова позиція узгоджується із постановами Верховного Суду від 18.09.2019 справа №420/1198/16-ц, від 30.10.2019 справа №537/1304/18-ц, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
Одночасно суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.
Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись ст.ст. 238, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі №460/1481/19 - скасувати та провадження у справі закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк
Повний текст постанови складено 27.01.2020