КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                             ?   Бендюжик Ю.А.
особи, яка притягається до відповідальності    ?   ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , заявлене в межах апеляційної скарги на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019, про поновлення строку на апеляційне оскарження, -
В С Т А Н О В И В
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. (триста вісімдесят чотири гривні) 20 коп.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги апелянт зазначає, що копію постанови було отримано лише 02.12.2019, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на дату подання апеляційної скарги постанова суду була відсутня. 
 
Захисник ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився. Про розгляд його клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційними вимогами повідомлений завчасно у належний спосіб, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою, яку ОСОБА_2 прийняв особисто. 17.01.2020 захисник направив на електронну пошту суду клопотання, в якому просив провести апеляційний розгляд у його відсутність.
Крім того, в судовому засіданні від 31.01.2020 ОСОБА_1 просив суд проводити судове засідання без захисника і призначати нового захисника йому не потрібно. 
 
Заслухавши  доповідь  судді, доводи ОСОБА_1 , який підтримав заявлене його захисником клопотання та просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи в межах, які стосуються питання щодо поновлення захиснику ОСОБА_2 строку на звернення з апеляційними вимогами, суд приходить до висновку про залишення без задоволення такого клопотання, зважаючи на наступне.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. 
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження(п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску,  національний суд  насамперед має виходити із  наявності  об`єктивних причин, які  унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або  вчасно вжити  заходів до оскарження судового рішення.
Так, відповідно до вимог національного закону (ч.2 ст.294 КУпАП), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження ? день винесення постанови. 
Матеріалами справи встановлено, що 22.11.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.183-1 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення. 
Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що в судовому засіданні, коли судом було винесено постанову, і ОСОБА_1 , і його захисник ОСОБА_2 були присутні.
Положення ч.2 ст.294 КУпАП чітко регламентують, що десятиденний термін на подачу апеляційної скарги починає обраховуватись з дня винесення постанови, а в даному випадку постанову судом винесено 22.11.2019. Отже, останнім днем на подачу апеляційної скарги на це судове рішення є 02.12.2019.
Проте, у встановлений законом десятиденний строк на подачу апеляційної скарги захисник ОСОБА_2 , який достеменно знав про винесене судом рішення, апеляційної скарги в межах строку на апеляційне оскарження не подав.
Натомість апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 05.12.2020, про що свідчить штампова відмітка суду на першому аркуші апеляційної скарги (а.с. 29), тобто з пропуском строку, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП, на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення. 
При цьому, хоча і ОСОБА_2 ставить в апеляційній скарзі питання щодо поновлення йому строку на звернення з апеляційними вимогами, однак жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об?єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_2 , чи які перешкоджали чи створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 23.11.2019 по 02.12.2019 включно подати апеляційну скаргу чи  будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші намагання, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі не вказує.
До того ж суд звертає також увагу на ту обставину, що згідно заяви ОСОБА_2 від 02.12.2019 він того ж дня отримав оскаржувану постанову наручно в суді, що підтверджується його підписом в заяві (а.с. 28). Тобто копія постанови захисником була отримана тоді, коли строк на її оскарження ще не сплинув. Однак, навіть попри отримання тексту постанови, в резолютивній частині якої роз?яснено строк та порядок її оскарження, ОСОБА_2 не вчинив жодних дій, які б могли свідчили про його незгоду з прийнятим рішення, а саме не подав короткої апеляційної скарги чи заяви в якій би вказувалось, що захисник хоче оскаржити прийняте рішенням з можливістю в подальшому подати детальні обґрунтування своїх апеляційних вимог.
Відтак, оскільки ОСОБА_2 знав про прийняте судом рішення щодо ОСОБА_1 , оскільки його було винесено судом у присутності захисника, однак протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження таку постанову він не оскаржив в апеляційному порядку та не вжив жодних заходів, які хоча б свідчили про його намір реалізувати гарантоване йому право на оскарження постанови суду першої інстанції, жодних доказів на підтвердження поважних причин, які б позбавляли його можливості вчасно подати апеляційну скаргу суду не надав, ? то приходжу до висновку про відсутність підстав для поновлення захиснику ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження.
А тому, виходячи з того, що апеляційну скаргу  ОСОБА_2 подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -                                                         
ПОСТАНОВИВ
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.183-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала. 
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                  Р.М. Ігнатов

Справа № 357/12010/19
Апеляційне провадження № 33/824/286/2020
Категорія:  ч.1 ст.183 КУпАП
Суддя у першій інстанції -  Примаченко В.О.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.