КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                                 Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/3359/2020                                     
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                               Справа № 761/12177/19
 
30 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   -  Ратнікової В.М.
суддів                          -  Левенця Б.Б.
                                     -  Борисової О.В.
при секретарі              -  Масловській К.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крат Віри Федорівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Юзькової О.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання неправомірної відмови у наданні інформації і зобов`язання вчинити дії,-
 
                                     в с т а н о в и в:
 
22 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання неправомірної відмови у наданні інформації і зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 27.08.2018 року суддею Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України про тимчасовий доступ до речей і документів та надано тимчасовий доступ до  документів з можливістю отримати їх копій, які перебувають у володінні ПрАТ «Київстар», а саме до відомостей щодо вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номера НОМЕР_1 , яким користується журналіст ОСОБА_1 за період з 19.07.2016 року по 16.11.2017 року включно. 
Листом від 18.09.2018 року Європейський суд з прав людини повідомив Уряд України про застосування Правила 39 (запобіжні або забезпечувальні заходи) у справі Седлецька проти України. Зокрема, ЄСПЛ вимагає, щоб було забезпечено, щоб органи влади України утримались від доступу до відомостей, зазначених в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва  щодо  вхідних, вихідних з`єднань з абонентського  номера + 38 067 422 24 04, яким користується  журналіст  ОСОБА_1 , зокрема,  щодо  дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлених та отриманих  текстових  та інших  повідомлень, місця знаходження абонента ( базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою ). Окрім того, ЄСПЛ також зобов`язав надати документи щодо спроб слідчого отримати інформацію до зазначених даних. 
З огляду на те, що невиконання вимог ЄСПЛ може бути розцінено як перешкоджання доступу до Суду, вона звернулась  до  ПрАТ «Київстар»  із  запитом  про надання  такої інформації/або копії документів: Чи надходили на виконання до ПрАТ «Київстар» запити від Генеральної прокуратури України, зокрема, від старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 або інших осіб, про надання відомостей щодо вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користується журналіст ОСОБА_1 (зокрема щодо дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлені та отримані текстові та інші повідомлення (SMS, MMS), місця знаходження абонента (базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою тощо)? Якщо зазначені запити надходили, то коли саме і якого обсягу відомостей вони стосувались? Чи було надано запитувані відомості? Якщо так, коли саме і в якому обсязі? У разі, якщо запитувані відомості були надані, надати копію отриманого запиту та наданої відповіді з додатками. До запиту були додані: копія листа Європейського суду з прав людини від 18.09.2018 р., текст ухвали Печерського районного суду м. Києва та письмова згода ОСОБА_3 . 
Разом з тим, 10 жовтня 2018 року  ПрАТ «Київстар»  відмовило їй  у надані запитуваної інформації  з огляду на положення ст. 222 КПК України. 
У свою чергу, приписи ст. 32 Конституції України, вимоги Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про захист персональних даних» наголошують на можливості отримання такої інформації, а тому відмова відповідача порушує її право  на отримання інформації щодо себе особисто.
Враховуючи вищевикладене, просила суд: 
визнати незаконною відмову Приватного акціонерного товариства «Київстар» у надані інформації та/або копії документів: 
 про надходження запитів від Генеральної прокуратури України (зокрема від старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 або інших осіб) про надання відомостей щодо вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користується журналіст ОСОБА_1 (зокрема щодо дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлені та отримані текстові та інші повідомлення (SMS, MMS), місця знаходження абонента (базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою тощо).
 про час надходження запитів та якого саме обсягу відомостей стосувалися такі запити.
 про виконання/невиконання запитів Генеральної прокуратури України та у якому обсязі ці дані були надані у випадку виконання запитів.
 копії отримання запиту та наданої відповіді з додатками, у випадку, якщо запитувані дані були надані.
зобов`язати відповідача надати вказану вище інформацію.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання неправомірної відмови у наданні інформації і зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 28 грудня 2019 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Крат Віра Федорівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року та ухвалити нове  судове  рішення про задоволення позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що  рішення суду першої інстанції  ухвалено без повного та всебічного  з`ясування дійсних обставин справи, без належної оцінки доказів у справі. Зазначає, що судом  неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема ст. 32 Конституції України, Закону України «Про телекомунікації», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист персональних даних».
Судом не взято до уваги та не надано оцінки тому, що запит про надання інформації стосувався виконання ухвали слідчого судді, постановленої у відкритому судовому засіданні, що свідчить про відсутність «загрози»  розкриття  таємниці  досудового розслідування  у кримінальній справі. Ухвала слідчого судді є у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Крім того, наявна згода абонента абонентського номеру НОМЕР_1 на отримання позивачкою та її адвокатом запитуваної інформації, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави відмовляти в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу представник Приватного акціонерного товариства «Київстар» адвокат Горбатюк Уляна Сергіївна просить залишити  апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін  посилаючись на те, що запитувана позивачкою інформація є даними досудового розслідування у кримінальній справі, містить інформацію про докази, які отримані чи плануються отримати органом досудового розслідування та які підтверджують або спростовують певні обставини, що мають доказове значення у кримінальному провадженні. При цьому, позивачкою не було надано письмового дозволу слідчого чи прокурора на отримання (розголошення) даних досудового розслідування у запитуваному обсязі, як визначено ст. 222 КПК України. Крім того, абонентський номер НОМЕР_1 не закріплений за позивачкою, а надання письмової згоди ОСОБА_3 на ознайомлення ОСОБА_1 та адвокат Крат Віри Федорівни з  її персональними даними не є дозволом, який надає право ПрАТ "Київстар" розголошувати відомості, що становлять таємницю досудового розслідування. Вказана згода містить дозвіл на ознайомлення із таємницею телефонних розмов (вхідних, вихідних з`єднань, їх дати, часу тривалості в період часу з 19.07.2016 року по 16.11.2017 року) ОСОБА_3 , при цьому саме звернення позивачки не містить запиту на отримання такої інформації. Також вважає, що у зв`язку з тим, що позивачка діє як учасник кримінального провадження, права і обов`язки якого визначені кримінальним процесуальним законом, її вимоги про надання інформації не можуть бути предметом розгляду в  порядку цивільного судочинства.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Крат Віра Федорівна підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Представники відповідача Приватного акціонерного товариства «Київстар» адвокати Горбатюк Уляна Сергіївна та Савченко Анна Володимирівна заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.08.2018 року старшому слідчому в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 надано тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю одержання їх копій, що знаходяться у володінні оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар», а саме: до відомостей щодо вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номер НОМЕР_1 , яким користується журналіст   ОСОБА_1 , за період з 19.07.2016 року по 16.11.2017 року включно, у тому числі щодо дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлені та отримані текстові та інші повідомлення (SMS, MMS), місця знаходження абонента (базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою тощо).
Визначено строк дії ухвали протягом одного місяця, який обраховується з дня постановлення ухвали слідчим суддею.
Листом від 18.09.2018 року Європейський суд з прав людини повідомив Уряд України про застосування Правила 19 (запобіжні або забезпечувальні заходи) у справі Седлецька проти України. У вказаному листі зазначається, що  18 вересня  2018 року  Суд  (Палата, до якої  подано справу) вирішив , в інтересах сторін  та належного ведення провадження, вказати  Урядові України згідно з Правилом  39  Регламенту Суду, що вони повинні забезпечити , щоб органи  державної влади утримувались від доступу до будь-яких даних, зазначених  в рішенні  Печерського районного суду  міста Києва від 27 серпня 2018 року стосовно заявника. Зазначена міра застосовується до 18 жовтня 2018 року. Окрім того ЄСПЛ зобов`язав сторін надати інформацію та документи, що стосуються спроб слідчого отримати доступ до  даних телефонного зв`язку заявника в контексті  кримінального  провадження проти пана  Ситника та інформувати  Суд про будь-які відповідні події.
Також судом  встановлено, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, - скасовано.
Постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів, - задоволено частково.
Надано старшому слідчому в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю одержання їх копій, що знаходяться у володінні оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, 03113), а саме:  щодо відомостей дати, часу, місцезнаходження абонентського номера НОМЕР_1 , яким користується журналіст ОСОБА_1 , за період з 19 липня 2016 року по 16 листопада 2017 року включно, у межах базових станцій оператора та азимуту до них, що знаходяться у місті Києві на вулицях Сурикова, Богданівська, О.Шовкуненка, В. Липківського, провулку Я. Хомова, проспекті Повітрофлотський та Солом`янській площі.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Строк дії ухвали визначено до 27 вересня 2018 року.
20.09.2018 року ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» подано лист з проханням надати таку інформацію та/або копії документів:
1.Чи надходили на виконання до ПрАТ «Київстар» запити від Генеральної прокуратури України (зокрема від старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 або інших осіб) про надання відомостей щодо вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користується журналіст ОСОБА_1 (зокрема щодо дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлені та отримані текстові та інші повідомлення (SMS, MMS), місця знаходження абонента (базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою тощо)?
2.Якщо зазначені запити надходили, то коли саме і якого обсягу відомостей вони стосувались?
3.Чи було надано запитувані відомості? Якщо так, коли саме і в якому обсязі?
4.У разі, якщо запитувані відомості були надані, надати копію отриманого запиту та наданої відповіді з додатками.
 12.10.2018 року ПрАТ «Київстар», у відповідь на звернення ОСОБА_1 , направив  їй  листи, в яких відмовив у наданні вказаної у запиті інформації з огляду на положення ст. 222 КПК України. Повідомив також, що  запитувані відомості можуть бути віднесені і до конфіденційної інформації ПрАТ «Київстар» відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Звернув увагу на те, що за ОСОБА_1 не зареєстровано абонентський номер  НОМЕР_1 .
Звертаючись  до суду з  позовом  до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання неправомірної відмови у наданні інформації і зобов`язання вчинити дії,  ОСОБА_1 посилалася на те, що приписи ст. 32 Конституції України, вимоги Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про захист персональних даних» наголошують на можливості отримати таку інформацію, а тому відмова відповідача  у наданні  їй такої  інформації порушує  її право  на отримання інформації щодо неї особисто.
Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання неправомірної відмови у наданні інформації і зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не доведено факту  порушення  Приватним акціонерним товариством «Київстар»  вимог чинного законодавства України та  факту порушення права позивачки на отримання інформації щодо  неї особисто. Зазначав, що звернення до відповідача з метою отримання інформації було здійснено позивачкою зважаючи на необхідність отримати інформацію щодо виконання (невиконання) ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про надання старшому слідчому в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 тимчасового доступу до речей і документів, які містять інформацію, яка охороняється законом, в межах досудового розслідування кримінального провадження, що здійснюється з огляду на положення Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, відомості досудового розслідування, відповідно до ст. 222 КПК України, можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом. Разом з тим, під час розгляду справи не було отримано відомостей, які б свідчили про те, що слідчим, прокурором було надано дозвіл особі у володінні якої перебуває інформація - ПрАТ «Київстар» на розкриття інформації, а ОСОБА_1 на отримання відомостей, отриманих під час здійснення досудового розслідування в межах якого було застосовано такий засіб забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів. У свою чергу, чинним законодавством України не передбачено а ні право, а ні обов`язок суду втручатися в діяльність інших органів, перебирати на себе компетенцію останніх. Оскільки під час розгляду справи не було встановлено обставин, які надають  відповідачу право надавати позивачці інформацію, що становить таємницю досудового розслідування без дозволу відповідних осіб, зважаючи на відсутність такого дозволу, що не заперечувалось стороною позивача під час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з  такими висновками суду першої інстанції, так як  вони ґрунтуються  на встановлених обставинах справи, досліджених судом доказах та вимогах матеріального і процесуального права, виходячи з наступного.
Статтею 32 Конституції України визначено, що кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.
Статтею 1 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Згідно положень ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід`ємними і непорушними. Суб`єкт персональних даних має право отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема,  інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що звернення до відповідача було здійснено позивачкою з метою отримати інформацію щодо виконання (невиконання)  відповідачем ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про надання старшому слідчому в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 тимчасового доступу до речей і документів, які містять інформацію, що охороняється законом, в межах досудового розслідування кримінального провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 222 КПК України визначено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Тобто, слідчий та прокурор самостійно визначають які саме відомості та на якій саме стадії досудового розслідування підлягають розголошенню.
Таємниця досудового розслідування - важлива умова встановлення істини, а в багатьох випадках є передумовою захисту сфери особистого життя людей, які стали учасниками процесу.
З огляду на зазначене, забезпечення нерозголошення даних кримінального провадження є як однією з гарантій встановлення істини, так і захисту прав і свобод людини.
При цьому в статті 387 КК  України передбачено кримінальну відповідальність за розголошення без дозволу прокурора, слідчого або особи, яка провадила дізнання чи досудове слідство, даних досудового слідства чи дізнання особою, попередженою в установленому законом порядку про обов`язок не розголошувати такі дані, а також за розголошення даних досудового слідства або дізнання, вчинене суддею, прокурором, слідчим, працівником оперативно-розшукового органу незалежно від того, чи брала ця особа безпосередньо участь у досудовому слідстві чи дізнанні, якщо розголошені дані ганьблять людину, принижують її честь і гідність.
Листом від 24.07.2019 року ПрАТ «Київстар» повідомлено Шевченківський районний суд міста Києва про те, що  ним не було отримано письмового дозволу слідчого або прокурора, який надає право працівникам ПрАТ «Київстар» розголошувати відомості, що становлять таємницю досудового розслідування у кримінальному провадженні №42017000000003904 та могли стати відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків.
З відповіді на адвокатський запит, наданої старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури ОСОБА_2 29.08.2019 року вбачається, що відповідно до ст.65 КПК України ОСОБА_1 є свідком у кримінальному провадженні №42017000000003904. Статтею 66 КПК України регламентовано вичерпний перелік прав свідка, якими він наділений в межах досудового розслідування, серед яких право отримувати копії документів, відомості про проведення слідчих (розшукових), інших процесуальних дій та прийняття рішень, тощо у кримінальному провадженні не передбачено. Враховуючи викладене, зважаючи на вимоги ст.222 КПК України, органом досудового розслідування ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , їх уповноваженим представникам дозвіл на отримання вказаних у запиті відомостей, а також будь-якої інформації, що становить таємницю досудового розслідування у кримінальному провадженні  №42017000000003904 не надавався.
Також з відповіді на адвокатський запит, наданої старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури ОСОБА_2 29.08.2019 року вбачається, що відповідно до вимог ст.222 КПК України ПрАТ «Київстар» дозвіл на розголошення відомостей, що становлять таємницю досудового розслідування у кримінальному провадженні №42017000000003904, у тому числі на запити, звернення інших осіб надання копій будь-яких документів, одержаних від органу досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження, не надавався. Крім того, згідно зі ст. 222 КПК України, звернуто увагу на недопустимість розголошення будь-якими посадовими, службовими особами ПрАТ «Київстар» даних досудового розслідування у кримінальному провадженню № 42017000000003904, у тому числі тих, що вказані в адвокатському запиті, яким стали відомі такі відомості у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків.
Аналізуючи встановлені  обставини справи та надані на їх підтвердження докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що запитувана ОСОБА_1   у  ПрАТ  Київстар"  інформація  щодо виконання  (невиконання) ухвали слідчого судді  Печерського районного суду м.Києва  про надання старшому  слідчому у особливо  важливих справах другого слідчого відділу  управління з розслідування злочинів, вчинених  працівниками  органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю  Головного слідчого  управління  Генеральної прокуратури України  ОСОБА_2 тимчасового доступу  до речей і документів, є інформацією, що охороняється  законом в межах досудового розслідування  кримінального провадження, що здійснюється  відповідно до вимог Кримінального процесуального  кодексу  України. Відомості досудового розслідування, відповідно до вимог  ст. 222 КПК України, можна  розголошувати лише з письмового  дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають  можливим. Незаконне розголошення таких відомостей  тягне за собою  кримінальну відповідальність, встановлену законом.  Суду не надано належних та допустимих  доказів на підтвердження  того, що  слідчим  чи прокурором  було надано дозвіл  ПрАТ " Київстар"  на  розкриття запитуваної ОСОБА_1 , яка є свідком у кримінальному провадженні,  інформації, отриманої під час здійснення досудового розслідування  даної  кримінальної справи.  Відмовляючи позивачці  у надані  запитуваної нею інформації,  відповідач  діяв  в межах  своїх повноважень, визначених Законом  України  " Про телекомунікації", з дотриманням вимог  Закону України " Про захист персональних даних" та  Кримінального процесуального кодексу України. 
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції  при ухваленні рішення у справі тієї обставини, що адресований відповідачу запит   ОСОБА_1   про надання інформації стосувався виконання ухвали слідчого судді, постановленої у відкритому судовому засіданні, що свідчить про відсутність «загрози» для досудового розслідування та що ухвала слідчого судді є у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, правильність висновків суду першої інстанції  не спростовують, з огляду на наступне.
Ухвалою  Печерського районного суду м. Києва від 27.08.2018 року, на  яку посилається апелянт,  старшому слідчому в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 надано тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю одержання їх копій, що знаходяться у володінні оператора телекомунікацій ПрАТ «Київстар», а саме: до відомостей щодо вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номер НОМЕР_1 , яким користується журналіст  ОСОБА_1 , за період з 19.07.2016 року по 16.11.2017 року включно, у тому числі щодо дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлені та отримані текстові та інші повідомлення (SMS, MMS), місця знаходження абонента (базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою тощо).
Позивачка, яка є свідком у даному кримінальному провадженні, звернулась до  відповідача  ПрАТ " Київстар"  з листом, в якому просила надати їй  інформацію  про те, чи надходили на виконання до ПрАТ «Київстар» запити від Генеральної прокуратури України (зокрема, від старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 або інших осіб) про надання відомостей щодо вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користується журналіст ОСОБА_1 (зокрема щодо дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлені та отримані текстові та інші повідомлення (SMS, MMS), місця знаходження абонента (базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою тощо);   якщо зазначені запити надходили, то коли саме і якого обсягу відомостей вони стосувались; чи було надано запитувані відомості,  коли саме і в якому обсязі;  надати копію отриманого запиту та наданої відповіді з додатками.
Таким чином, позивачка  просила відповідача  надати їй  фактичні дані та докази, які  були  надані відповідачем  слідчому, який здійснює  досудове розслідування кримінальної справи, та на виконання  вимог ухвали  слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від  27.08. 2018 року.  Така інформація за своїм змістом є інформацією, що містить відомості досудового розслідування і порядок її розкриття регулюється ст. 222 КПК України.
З огляду на те, що при зверненні до відповідача із запитом щодо отримання інформації, яка є даними досудового розслідування по кримінальній справі, позивачкою не додано до такого запиту передбаченого Законом  дозволу слідчого чи прокурора у такій кримінальній справі на отримання (розголошення) даних досудового розслідування у конкретному обсязі, колегія суддів  вважає, що  суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 щодо  порушення  Приватним акціонерним товариством «Київстар»  вимог чинного законодавства України та порушення її права на отримання інформації.
Згідно вимог  ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі.
З довідки ПрАТ «Київстар» від 12.08.2019 року вбачається, що телефонний номер НОМЕР_1 обслуговується відповідно до умов письмового договору з контрактним абонентом - фізичною особою, що був укладений між абонентом та ПрАТ «Київстар» та за гр. ОСОБА_1 не зареєстрований.
Отже позивачка не є абонентом ПрАТ «Київстар» за абонентським номером НОМЕР_1 .
Абонентом ПрАТ «Київстар» за абонентським номером НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується замовленням №206512 на послуги мобільного зв`язку стандарту  GSM 900 від 11.04.2001 року та договором про надання послуг стільникового мобільного зв`язку стандарту GSM 900.
19.09.2018 року ОСОБА_3  дійсно надала згоду на надання доступу до її персональних даних, а саме: надала згоду ОСОБА_1 на ознайомлення з її персональними даними, які стосуються вхідних та вихідних з`єднань з абонентського номера НОМЕР_1 за період з 19.07.2016 року по 16.11.2017 року включно (зокрема  щодо дати, часу, тривалості кожного з`єднання, номерів, з якими вони відбувались, відправлені та отримані текстові та інші повідомлення (SMS, MMS), місця знаходження абонента (базової станції оператора та азимуту до неї) під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, імеі-коду пристрою тощо) та  з відомостями про надання третім особам аналогічної інформації; надала згоду на передачу від ПрАТ «Київстар» адвокату Крат Вірі Федорівні зазначених відомостей на паперових або електронних носіях; надала згоду на надання їй відомостей про надходження запитів про надання доступу та/або фактичне отримання доступу до зазначених відомостей будь-якими іншими особами (включаючи державні органи).
Проте, предметом спору у даній справі є  відмова відповідача у надані  позивачці  інформації та копії документів, наданих відповідачем  на запити  старшого слідчого  відділу  управління  з розслідування злочинів, вчинених працівниками  органів, які ведуть  боротьбу зі злочинністю  Головного слідчого управління   Генеральної прокуратури України  ОСОБА_2 , а не відмова відповідача  у наданні позивачці  доступу до персональних даних  за згодою абонента  абонентського номера НОМЕР_1 ОСОБА_3 .
Надання письмової згоди ОСОБА_3 на ознайомлення ОСОБА_1 та адвоката Крат Віри Федорівни з її персональними даними, які  є  у відповідача, не є дозволом, який надає право відповідачу розголошувати відомості, що становлять таємницю досудового розслідування.
Доводи   ОСОБА_1 про те, що  відмова відповідача у надані їй   інформації та документів, що стосуються спроб слідчого отримати доступ до даних, зазначених в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, призведе до невиконання вимог Європейського суду з прав людини, викладених  в листі від 18 вересня 2018 року та може бути розцінене, як перешкоджання у доступі до суду та може бути визнане порушенням статті 34 Європейської конвенції про захист прав людини, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на наступне .
З листа Європейського суду з прав людини від 18 вересня 2018 року вбачається, що Суд ( Палата, до якої  подано справу)  вирішив, в інтересах сторін та належного ведення провадження, вказати  Урядові  України згідно  з Правилом 39 Регламенту Суду, що вони повинні забезпечити, щоб органи державної влади утримувалися від доступу до будь-яких даних, зазначених в рішенні Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року стосовно заявника. Вищезазначена міра застосовується до 18 жовтня 2018 року. Також у вказаному листі зазначено, що Суд вирішив зробити запит у сторін відповідно до Правила 54 Параграфу 2 (а) Регламенту Суду, з метою подання всіх документів, що стосуються спроб слідчого отримати доступ до даних телефонного зв`язку заявника в контексті кримінального провадження проти пана Ситника та інформувати Суд про будь-які відповідні події. Заявнику запропоновано подати зазначені документи до 09 жовтня 2018 року.
З викладеного вбачається, що виконання  рішення  Європейського Суду про тимчасову  міру  покладено на Уряд України, а не на відповідача у даній справі ПрАТ " Київстар". Європейським судом з прав людини не зобов`язано ПрАТ «Київстар» надати інформацію щодо виконання  ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року Суду чи заявниці, а тому доводи  позивачки  про невиконання відповідачем вимог  Європейського Суду  з прав людини, що може бути розцінено як перешкоджання  у доступі  до Суду є безпідставними.
Предметом розгляду у даній справі є  відмова відповідача  у наданні позивачці  інформації  на її особисте звернення.
Інші  доводи  апеляційної скарги  зводяться до незгоди  позивачки з висновками суду першої інстанції  щодо встановлених  обставин справи та тлумачення норм матеріального й процесуального права, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував. 
За таких обставин, колегія суддів  вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно  встановив  дійсні обставини справи,  дослідив надані сторонами докази, надав їм вірну правову  оцінку та дійшов до   правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання неправомірної відмови у наданні інформації і зобов`язання вчинити дії.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крат Віри Федорівни.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
                                        п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крат Віри Федорівни залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
         
Повний текст  постанови  складено   31 січня  2020 року.

          Головуючий:                                          Судді: