Постанова
Іменем України
29 січня 2020 року
м. Київ
справа № 296/10858/16-ц
провадження № 61-24969св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 31 травня 2017 року  у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М., Миніч Т. І.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») про визнання припиненими зобов`язань за договорами іпотеки та припинення обтяження нерухомого майна. 
Позов обґрунтований тим, що 12 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки. 
Предметом зазначеного договору є квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0225 га, що розташована за цією ж адресою. 
Згідно з цим договором позивач виступила майновим поручителем за кредитним договором № Z012/110/334 від 11 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». 
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. За життя він своєчасно виконував умови кредитного договору. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину та договором про поділ спадкового майна його спадкоємцями стали діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Вказала, що не погоджується забезпечувати виконання зобов`язань новими боржниками, вважає, що зобов`язання за договором іпотеки від 12 серпня 2008 року є припиненими з дня смерті позичальника ОСОБА_2 .
Позивач просила суд визнати припиненим зобов`язання за договором іпотеки, укладеним 12 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В. В. за № 4203;припинити обтяження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 згідно з договором іпотеки від 12 серпня 2008 року, зокрема: квартири    АДРЕСА_1 , загальною площею 62,2 кв. м, житловою площею 41,6 кв. м; земельної ділянки площею 0,0225 га, яка розташована у АДРЕСА_1 ;виключити запис про обтяження цього майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в тому числі з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2017 року позов  ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано припиненим зобов`язання за договором іпотеки, укладеним 12 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В. В. за № 4203, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,2 кв. м, земельну ділянку площею 0,0225 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 .
Припинено обтяження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,2 кв. м та земельної ділянки, площею 0,0225 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , та передані в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно з договором іпотеки від 12 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В. В. за № 4203. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач ОСОБА_1 не є боржником за кредитним договором № Z012/110/334 від 11 серпня 2008 року та спадкоємцем майна померлого, не погоджується забезпечувати виконання зобов`язання іншими боржниками, то зобов`язання за договором іпотеки є припиненим із дня смерті позичальника ОСОБА_2 .
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 31 травня 2017 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи нове, апеляційний суд виходив з того, що договір іпотеки не припинив свою дію з огляду на те, що після смерті боржника його спадкоємці прийняли спадщину, а ОСОБА_1 як іпотекодавець згідно з договором іпотеки дала свою згоду на забезпечення виконання зобов`язання спадкоємцями.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У червні 2017 року ОСОБА_1  звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 31 травня 2017 року, просила суд оскаржуване рішення скасувати, залишити в силі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2017 року.
Рух справи у суді касаційної інстанції
29 серпня 2017 рокуухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі.
У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК Україниу редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно з розпорядженням Верховного Суду від 05 червня 2019 року № 595/0/226-19 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями), постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» доповідачем у справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Олійник А. С.
27 грудня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права. 
Суд апеляційної інстанції помилково вважає, що пункт 6.9 договору іпотеки поширюється на випадок смерті позичальника, оскілки він не є стороною цього договору, а права та обов`язки в нього виникають лише за основним зобов`язанням (кредитним договором).
Іпотекодавець ОСОБА_1 не погоджується забезпечувати виконання зобов`язання новими боржниками, оскільки боржник за кредитним договором ОСОБА_2 не був іпотекодавцем за договором іпотеки, іпотечне майно належало на праві власності ОСОБА_1 , яка не є спадкоємцем після його смерті, то вона не надала згоди відповідати за зобов`язанням нових боржників.
Суд апеляційної інстанції не врахував висновок щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суд України та не виклав висновки щодо відступлення від відповідного правового висновку, викладеного у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13.
Відповідно до умов договору іпотеки правовідносини виникають між іпотекодержателем та іпотекодавцем. Оскільки  ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, то зобов`язання за договором іпотеки від 12 серпня 2008 року є припиненими з дня смерті позичальника.
Посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просила скасуватирішення суду апеляційної інстанції, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2017 року - залишити в силі. 
 
Аргументи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 11 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Z 012/110/334, згідно з яким позичальник отримав кредит у сумі 182 000,00 дол. США під 16,4 % річних строком до 10 серпня 2018 року.
На забезпечення виконання основного зобов`язання позичальника ОСОБА_2 за цим кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателем), ОСОБА_2 (позичальником) та ОСОБА_1 (іпотекодавцем) 12 серпня 2008 року укладено договір іпотеки, зареєстрований у реєстрі за № 4203, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0225 га, що розташована за вказаною адресою та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17лютого 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 194, та державного акта на право власності на земельну ділянку ЯД № 150700 від 24 березня 2008 року.
Обтяження нерухомого майна іпотекою банк зареєстрував у порядку, визначеному законом, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2011 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємці померлого, його діти, уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, згідно з яким перейшло у власність:
ОСОБА_3 - 25/100 ідеальних частин магазину непродовольчих товарів на АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_4 - квартира АДРЕСА_4 ; 17/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_5 ; вклади з відповідними відсотками та нарахованою комісією, що розміщені на рахунках у Житомирській обласній дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», № НОМЕР_2 на суму 10 122,00 грн; №  НОМЕР_3 на суму 373,12 грн; №  НОМЕР_4 на суму 27,48 дол. США.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно ізстаттею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (частина перша статті 11 Закону).
Згідно з пунктом 6.9 договору іпотеки у разі реорганізації, або смерті сторін зобов`язання за договором іпотеки поширюються на їх правонаступників, або спадкоємців.
У випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина перша статті 1282 ЦК України).
Отже, у разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. 
Відповідний правовий висновок виклав Верховний Суд України у постановах від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13 та від 11 липня 2018 року у справі              № 2-2519/11.
Суд першої інстанції встановив, що майновий поручитель ОСОБА_1 не є спадкоємцем, що прийняла спадщину від померлого.
Порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (частина перша статті 523 ЦК України).
Як встановлено судами, новим боржником за кредитним договором є інша особа, ніж майновий поручитель, і вона не давала згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником.
Верховний Суд бере до уваги правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц, провадження № 14-49цс19, що зобов`язання особи як власника 1/2 частки у квартирі та майнового поручителя за договором іпотеки може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України, у випадку, коли спадкоємцем 1/2 частки квартири після смерті позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, ніж цей майновий поручитель, і якщо останній не давав згодина забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником.
З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини, зобов`язання ОСОБА_1 за договором іпотеки припинилися відповідно до статті 523 ЦК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, яке помилково скасував суд апеляційної інстанції, оскільки тлумачення норм матеріального права, а саме статті 1282 ЦК України не відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 413 ЦПК України, встановивши, що апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.  
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Сплачений у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції судовий збір у розмірі 1 984,24 грн підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 31 травня 2017 рокускасувати.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2017 року залишити в силі.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 24 коп.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                 О. В. Ступак
Судді:                                                                                                             А. С. Олійник
                                                                                                                        С. О. Погрібний
                                                                                                                        Г. І. Усик
                                                                                                                        В. В. Яремко