УХВАЛА
22 січня 2020року
м. Київ
Справа № 824/303/19-а
Провадження № 11-1070апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М. І., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В.,  Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
перевірила наявність підстав для прийняття до розгляду справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустель» на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустель» до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, і
ВСТАНОВИЛА:
У березні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 30 січня 2018 року № 22/1 про затвердження актів з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, внаслідок порушення земельного законодавства.
Чернівецький окружний адміністративний суд ухвалою від 08 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року, провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустель» до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення № 22/1 від 30 січня 2018 року закрив.
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що у цій справі підстав для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства немає, оскільки оскаржуване рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 30 січня 2018 року № 22/1 не створює жодних правових наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустель», тому не може порушувати його права чи інтереси.
Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року.
Верховний Суд ухвалою від 15 серпня 2019 року відкрив провадження у справі та витребував справу з Чернівецького окружного адміністративного суду.
Скаржник вважає, що суб`єкт владних повноважень порушив права, свободи та інтереси позивача станом на момент звернення до суду. Оскаржуване рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради зумовлює виникнення прав для відповідача та обов`язків для позивача, тому воно є і може бути предметом оскарження в суді в порядку адміністративного судочинства.
Просить скасувати ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року, а справу № 824/303/19-а передати до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи по суті.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 02 жовтня 2019 року передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346КАС України.
За правилами частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
Згідно із частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи» (дата набрання чинності 19 жовтня 2019 року; далі Закон -№ 142-IX). 
Згідно з частиною шостою статті 346 КАС України в редакції цього Закону справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини шостої статті 347 КАС України у редакції цього Закону Велика Палата Верховного Суду через постановлення ухвали повертає (передає) справу відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті), якщо дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, <…> про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, <…>, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах. Справа, повернута на розгляд колегії суддів (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
У розумінні наведених положень з дати набрання ними чинності колегія суддів (палата, об`єднана палата) касаційного суду не повинні направляти до Великої Палати Верховного Суду для перегляду справи за наявності виняткових умов, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України, а Велика Палата зобов`язана повернути (передати) справу до відповідної колегії чи складу суду, який її направив, якщо будуть встановлені обставини, що унеможливлювали скерування справи до Великої Палати. 
Таким, що відповідає вимогам частини сьомої статті 347 КАС України, належить визнавати й рішення, коли Велика Палата Верховного Суду ухвалою поверне або передасть назад до суду, який її направив, справу, що була направлена до Великої Палати раніше, тобто ще до набрання чинності змін до цього Кодексу, внесених Законом № 142-IX, оскільки на час вчинення процесуальної дії щодо прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду такої справи вже діє норма процесуального закону, що забороняє брати її до провадження цього суду за наявності підстав, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України. Однією з таких підстав власне й є висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у її постанові щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах. 
Як згадано вище, у касаційній скарзі скаржник притримується думки, що цей спір має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.
Правова позиція у подібних правовідносинах щодо юрисдикції спорів, пов`язаних з оскарженням рішень органів місцевого самоврядування про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків територіальній громаді, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 12 грудня 2018 року, на яку покликався і апеляційний суд у цій справі.
У згаданій справі Велика Палата Верховного Суду зазначила, рішення Виконкому про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для ТОВ «Контейнерний термінал «Юсеком», тому воно не може бути предметом спору.
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
При цьому Велика Палата Верховного Суду вважає, що такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.
Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування рішення Виконкому про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.
Отож, зміст та матеріали касаційної скарги, подібність спірних правовідносин до тих, щодо яких формульований правозастосовний висновок Великої Палати Верховного Суду, нормативні положення, які регламентують порядок направлення справи до цього Суду, вказують на існування обставин, за яких касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустель» на судові рішення у справі з означеними вище позовними вимогами підлягають поверненню відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустель» до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення повернути на розгляд відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                         М. І. Гриців
Судді:                                     Н. О. Антонюк                                               В. С. Князєв
Т. О. Анцупова                                              Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна                                               Н. П. Лященко
В. В. Британчук                                            О. Б. Прокопенко
Ю. Л. Власов                                                 Л. І. Рогач
Д. А. Гудима                                                 О. М. Ситнік
В. І. Данішевська                                         О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна                                               В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко                                                О. Г. Яновська