Справа № 760/27272/19                                                           Головуючий в суді І інстанції - Горбатовська С.А.
Провадження № 33/824/397/2020                                                  Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
28 січня 2020 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року,  
в с т а н о в и в:
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 26 вересня 2019 року об 01 годині 05 хвилин по проспекту Відрадному, 1 в місті Києві, керував автомобілем марки «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: а саме - зіниці очей, що не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указав, що він наполягав на проведені огляду на стан сп`яніння, однак йому було  безпідставно відмовлено. Разом з тим, останнім звернуто увагу на те, що він не керував транспортним засобом, оскільки його транспортний засіб стояв припаркованим на парковці. Зазначив,  що тексти пояснень свідків є повністю ідентичними, викладені  на заготовлених  раніше бланках, які були заповнені самим інспектором. Дана обставина, на думку апелянта, свідчить про недопустимість вказаних доказів. Крім того, апелянтом звернуто увагу на ту обставину, що наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського має ознаки редагування, оскільки він є фрагментарним. Дана обставина, на думку ОСОБА_1 , залишає поза увагою велику кількість обставин, які мають важливе значення для встановлення істини по справі. Разом з тим апелянтом указано на  відсутність в матеріалах справи направлення на огляд, яке передбачене законом, та на безпідставність висновків суду в частині не прийняття висновку КМКЛ «Соціотерапії» щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння. Просив скасувати постанову та закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
В поданих додаткових поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що на момент під`їзду співробітників поліції його транспортний засіб стояв нерухомим з увімкнутими аварійними вогнями та він їм не керував, а був фактично пасажиром, що може підтвердити свідок ОСОБА_2 . Просив прийняти до увагу ту обставину, що його дії не були спрямовані на умисне ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та врахувати ту обставину, що транспортний засіб є єдиним джерелом його доходу. 
Вислухавши пояснення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1   у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 26.09.2019, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій  ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, іншими доказами.
Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що вказаний автомобіль не перебував у русі та він ним не керував, не ґрунтуються на матеріалах справи. Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції за участі ОСОБА_1 відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 в ході розмови з працівниками поліції пояснював, що він повертався додому зі своєю подругою та дитиною, також з вказаного відеозапису вбачається, що пасажир, який перебував у автомобілі «Хонда», яким керував ОСОБА_1 також зазначала, що вони разом з ОСОБА_1 та її дитиною повертались додому від друзів. При цьому, як вбачається  з даного відеозапису та матеріалів справи,  працівниками поліції було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122 КУпАП за порушення вимог п.19.1 (а) ПДР України (а.с.4) . 
Окрім того, під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, у останніх виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти у встановленому законом  порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився проходити огляд у медичному закладі. При цьому з відеозапису чітко вбачається, що працівниками поліції водію ОСОБА_1 роз`яснено його права, суть вчиненого правопорушення та вказана відмова була зафіксована за участі двох свідків, які були запрошені працівниками поліції. Суд звертає увагу на те, що за своїм змістом письмові пояснення свідків відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на згаданому вище відеозаписі. У зв`язку із цим пояснення свідків визнаються судом належними та допустимими доказами.
При цьому, як вбачається з відеозапису, згоду на проведення огляду у медичному закладі ОСОБА_1 висловив після складання протоколу про адміністративне правопорушення, коли цей протокол був наданий йому для ознайомлення. На цей час у протоколі була викладена фабула правопорушення, відібрані пояснення від свідків та зібрані інші докази, які доводили вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Наведене вказує, що на час висловлення згоди  ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння адміністративне правопорушення було вчинене, закінчене і зафіксоване шляхом складання зазначеного вище протоколу. У зв`язку із цим надання ОСОБА_1 згоди на проведення огляду не мало правового наслідку і не породжувало у поліцейських необхідність виконання дій, передбачених нормативними документами. У зв`язку із цим наведена обставина не може бути підставою для скасування постанови судді від 09.12.2019 щодо ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого визнання у якості доказу відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського також є не обґрунтованими. Та обставина, що поліцейськими наданий не увесь запис події, а лише окремі його елементи не дає підстав для визнання даного запису недопустимим доказом. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан саме наркотичного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була категоричною і такою яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1   від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останнім у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого  або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, та відповідно до висновку за результатами огляду ознак сп`яніння у нього не виявлено, не можуть указувати на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Так, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться виключно у присутності поліцейських. Проведення такого огляду у відсутності поліцейських указує на недопустимість відповідного висновку як доказу, який підтверджує відсутність у особи стану алкогольного сп`яніння. Суд при цьому звертає увагу, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення було вчинено ОСОБА_1 26.09.2019 о 01 годині 15 хвилин, а забор зразків для проведення дослідження в Київській міській наркологічній клініці «Соціотерапія» було проведено о 04 годині 00 хвилин  26.09.2019, тобто з порушенням вимог ч.4 ст. 266 КУпАП. 
Інші обставини, на які послався у апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не дають підстав для скасування постанови судді Солом`янського  районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, оскільки вони не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.  
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року щодоОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.П. Свінціцька