УХВАЛА
 
6 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 140/2143/16
провадження № 51-59 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 7 травня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року,
в с т а н о в и л а:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 14 січня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також у рішенні Суду було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК знову не дотримано. 
Зокрема, у поданій скарзі захисник, цитуючи окремі законодавчі положення ставить під сумнів умотивованість висновків судів про доведеність винуватості ОСОБА_5 за епізодом крадіжки від 18 серпня 2016 року. Однак при цьому скаржник не наводить обґрунтування допущення судами нижчих інстанцій таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваних рішень в зазначеній частині і закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 284, 370, 374, 404, 405, 412, 417, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, а також з урахуванням установлених у справі фактичних обставин.
Крім того, стверджуючи про суворість покарання сторона захисту не зазначає обставин, які би доводили явну несправедливість обраного засудженому заходу примусу, як це передбачено ст. 414 КПК, зважаючи на всі дані про особу ОСОБА_5 й на точний зміст ст. 50 Кримінального кодексу України.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 7 травня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 вересня 2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                             ОСОБА_3