ПОСТАНОВА
Іменем України

20 грудня 2019 року 
Київ
справа №750/3211/17
адміністративне провадження №К/9901/21741/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенко М.М., 

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.08.2017, прийняту у складі головуючого судді Литвиненко І.В., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017, прийняту у складі колегії суддів: Лічевецького І.О. (головуючий), Мельничука В.П., Мацедонської В.Е.
І. Суть спору
1. У березні 2017 року Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України (далі - Чернігівське об`єднане УПФУ) звернулося до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило суд: 
1.1. - визнати дії Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області щодо формування та надіслання вимоги до Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» щодо списання коштів на суму 16 302,27 грн з рахунку позивача неправомірними;
1.2. - скасувати вимогу про списання коштів з рахунків Чернігівського об`єднаного УПФУ;
1.3. - стягнути з Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області на рахунок позивача 16 302,27 грн неправомірно знятих коштів;
1.4. - зобов`язати Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області надіслати постанови про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження за результатами примусового виконання судових рішень за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
1.5. - зобов`язати Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області дотримуватись вимог статей 6, 28 Закону України «Про виконавче провадження» при направленні документів про списання коштів з рахунків позивача.
2. Обгрунтовуючи позов Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України зазначило, що відповідачем порушено процедуру виконання рішення про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Також зазначає, що відповідач не мав права звертати стягнення на його кошти, оскільки звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом забороняється законом. Позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для стягнення витрат виконавчого провадження також і з тих підстав, що відповідно до статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Стверджує, що рахунок № НОМЕР_1 призначений для акумуляції збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і на нього поширюється заборона нецільового використання коштів, встановлена статтею 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Судами попередніх інстанцій установлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2016 визнано неправомірними дії Чернігівського об`єднаного УПФУ щодо відмови ОСОБА_2 здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в розмірі 87% місячного заробітку, починаючи з 01.09.2016 в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013. Зобов`язано Чернігівське об`єднане УПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 87% місячного заробітку, починаючи з 01.09.2016 в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 та довідки Департаменту економічного розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації від 21.07.2016 № 07-03/1219 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.
4. 20.12.2016 за вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист.
5. Постановою від 23.12.2016 було відкрито виконавче провадження ВП № 53191674 із зазначенням, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400,00 грн.
6. Листом від 18.01.2017 № 1880/06, Чернігівське об`єднане УПФУ повідомило відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про фактичне виконання судового рішення в повному обсязі.
7. 01.03.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено Акт державного виконання щодо витрат виконавчого провадження, які складають 107,30 грн.
8. 29.05.2017 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у межах зазначеного виконавчого провадження, прийняв постанову про стягнення з Чернігівського об`єднаного УПФУ 107,30 грн витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.
9. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.08.2016 зобов`язано Чернігівське об`єднане УПФУ поновити базовий місяць для проведення індексації пенсії ОСОБА_1 жовтень 2009 року, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше визначеного базового місяця для проведення індексації жовтня 2009 року та виплатити суму недоплати, що утвориться внаслідок такого перерахунку.
10. 13.12.2016 за вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист.
11. Постановою від 20.12.2016 було відкрито виконавче провадження ВП № 53160055, із зазначенням, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400,00 грн.
12. 01.03.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено Акт державного виконання щодо витрат виконавчого провадження,які складають 107,30 грн. 
13. 29.05.2017 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у межах зазначеного виконавчого провадження, прийняв постанову про стягнення з Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України 107,30 грн витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.
14. Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.08.2016 зобов`язано Управління вважати базовим місяцем проведення індексації пенсії місяць в якому призначено пенсію ОСОБА_3 січень 2011 року та здійснити з 01.03.2016 перерахунок та виплату індексації пенсії ОСОБА_3 із розрахунку базового місяця проведення індексації, з урахуванням раніше виплачених сум.
15. 31.10.2016 за вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист.
16. Постановою від 01.11.2016 було відкрито виконавче провадження ВП № 52790777 із зазначенням, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 5800,00 грн.
17. Листом від 08.11.2016 № 20234/05, Чернігівське об`єднане УПФУ повідомило відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про виконання судового рішення в добровільному порядку.
18. 01.03.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено Акт державного виконання щодо витрат виконавчого провадження,які складають 107,30 грн.
19. 29.05.2017 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у межах зазначеного виконавчого провадження, прийняв постанову про стягнення з Чернігівського об`єднаного УПФУ 107,30 грн витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.
20. Листом від 17.11.2016 № 02.01-25/1150/1 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області звертався до Чернігівського об`єднаного УПФУ з вимогою надати інформацію про те, з якого саме рахунку можливо списання коштів виконавчого збору.
21. 30.11.2016 Чернігівське об`єднане УПФУ надало відповідь за № 21858/15 про відмову у наданні вказаної інформації.
22. 15.03.2017 відповідачем, на підставі платіжної вимоги було списано з рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Чернігівській філії ПАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в розмірі 16302 грн 27 коп. в рахунок погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за виконавчими провадженнями № 52790777, № 53160055 та № 53191674.
23. Чернігівське об`єднане УПФУ не погоджуючись із списанням коштів з рахунку № НОМЕР_1 в рахунок погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за виконавчими провадженнями № 52790777, № 53160055 та № 53191674 звернулось до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
24. Деснянський районний суд міста Чернігова постановою від 28.08.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017, у задоволенні позову відмовив.
24. Ухвалюючи таке рішення суди виходили з правомірності списання коштів з рахунку позивача в ПАТ «Державний ощадний банк України» в рахунок погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.
IV. Касаційне оскарження
25. У касаційні скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
26. У доводах касаційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судами статті 19 Конституції України, статей 71, 72, 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статей 3, 4, 6, 15, 28 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 86 КАС України.
27. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
28. Приписами частин першої-другої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
30. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
31. Підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5).
32. Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
33. Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII установлено, що виконавець зобов`язаний уживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
34. Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, установленому статтею 27 цього Закону.
35. Згідно з частинами першою та четвертою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. 
36. Статтею 42 Закону №1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються із: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, установленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження. 
37. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. 
38. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
39. Частинами першою-другою статті 6 Закону №1404-VIII встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
40. Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1404-VIII органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.
41. Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
42. Пунктом 2 розділу VІ Інструкції №512/5, визначено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
43. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.
44. Якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, установленому Законом.
45. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа. 
46. Розмір і види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
47. Відповідно до пункту 7 розділу 9 Інструкції №512/5 при виконанні рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на нього штрафи у передбачених Законом випадках, виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення.
VI. Позиція Верховного Суду
48. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
49. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язок зі сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження законодавством покладено на боржника, і в разі невиконання суб`єктом владних повноважень - боржником його зобов`язань у виконавчому провадженні в добровільному порядку зазначені платежі можуть бути списані з його рахунку банками та іншими фінансовими установами або органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі відповідної платіжної вимоги державного виконавця. 
50. Також указані положення Закону №1404-VIII та Інструкція №512/5 дають підстави для висновку, що зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору та визначення його (виконавчого збору) розміру є обов`язком державного виконавця.
51. Судами попередніх інстанцій установлено, що виконавчий збір у загальному розмірі 16302,27 грн був стягнутий з позивача на підставі постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень ВП №53191674 від 23.12.2016, ВП №53160055 від 20.12.2016, ВП №52790777 від 01.11.2016, які в добровільному порядку, зокрема в частині стягнення з Чернігівського ОУПФУ виконавчого збору, не виконані.
52. Указані постанови позивачем не оскаржувалися, є чинними, отже, обов`язковими до виконання, що обумовлює правомірність списання з його рахунку відповідної суми виконавчого збору, як цього вимагають статті 26, 27 Закону №1404-VIII та Інструкція №512/5.
53. У зв`язку з наведеним, відповідачем була винесена платіжна вимога від 15.03.2017 № 53160055/1 на суму 16302,27 грн, яка в цей же день була виконана Філією Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с. 136-137).
54. Таким чином, доводи позивача щодо неправомірності та безпідставності списання з його рахунку суми коштів виконавчого збору в загальному розмірі 16302,27 грн не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції щодо відмови в задоволені позовних вимог у цій частині.
55. Стосовно доводів скаржника про те, що стягнення виконавчого збору повинно бути здійснене виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, Суд зазначає таке.
56. За змістом частини другої статті 6 Закону №1404-VIIІ рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
57. Таким чином, примусове виконання рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ органами казначейства, можливо лише за умови, що вказані органи здійснюють казначейське обслуговування коштів боржника, при цьому кошти, на які звертається стягнення, є бюджетними.
58. Водночас, як убачається з матеріалів справи та правильно встановлено судами попередніх інстанцій, рахунок Чернігівського ОУПФУ №25607300037163, з якого відповідачем списано кошти, обслуговується в Чернігівській філії АТ «Державний ощадний банк України». На цьому рахунку зберігаються кошти, які не включаються до складу Державного бюджету України, а тому органи казначейства України не уповноважені виконувати рішення про списання коштів з цих рахунків, у зв`язку з чим на спірні відносини не поширюється дія статті 6 Закону №1404-VIIІ.
59. За такого правового регулювання та з урахуванням встановлених судами обставин справи, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, у частині визнання протиправними дій Управління ДВС щодо формування та надіслання вимоги до ПАТ "Ощадбанк" про списання коштів із рахунків позивача, з цих підстав.
60. Положення статті 73 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими заборонено використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, і на які посилається позивач у касаційній скарзі, до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.
61. Верховний Суд також підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо безпідставності вимог позивача про зобов`язання Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області надіслати постанови ВП № 52790777, ВП №53160055, ВП № 53191674 від 29.05.2017 про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження, оскільки вказані постанови цього ж дня були направлені державним виконавцем на адресу позивача, що підтверджується скріншотами реєстру вихідних документів (а.с. 60, 62). 
62. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
63. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
64. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
65. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.
2. Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі № 750/3211/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              О.О. Шишов
Судді                                                                                                           І.В. Дашутін
                                                                                                                    М.М. Яковенко