ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/7/20 Справа № 186/1902/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 січня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В., за участю захисника Руденка О.В., прокурора Дідікової А.О. розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Петропавлівки Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Згідно з обставинами, встановленими судом, що оперуповноваженим УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенантом поліції Прудким Т.Ю. 27 листопада 2018 року складено протокол №866 про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , згідно якого, остання, будучи начальником Першотравенського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за № 958/29088, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Горького, 1, без поважних причин, не виконала у встановлений законодавством строк (до 01 квітня 2018 року) обов`язок, щодо вчинення відповідних активних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та несвоєчасно, тобто 03 квітня 2018 року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Таким чином, ОСОБА_1 несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, однак без встановлення наявності чи відсутності її вини.
       Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 вказує на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що несвоєчасне подання декларації зумовлено поважними причинами. Так, апелянт зазначає, що заповнила декларацію вчасно, однак з невідомих їй обставин вона була відсутня в реєстрі. ОСОБА_1 вказує на те, що телефонувала в НАЗК та зверталась до колег та керівництва з цього питання, і переконавшись у тому, що жодних наслідків для неї не буде, подала декларацію ще раз - 03 квітня 2018 року. На переконання апелянта, поважність причин, які перешкодили їй своєчасно подати декларацію свідчать про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Поряд із цим, ОСОБА_1 вказує на те, що судом не перевірено повноваження працівника поліції на складання щодо неї протоколу. Окрім цього, судом не надано можливість стороні захисту ознайомитись з матеріалами справи та при ухваленні рішення враховано докази, які є недопустимими у справі. Також, апелянт зазначає, що суд, закриваючи провадження у справі з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність встановлення вини особи. 
Заслухавши доповідь судді, захисника, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Диспозицією ч.1 ст. 172-6 КупАП передбачено несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст.247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.
Суди мають з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність мотиву, причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Отже, з аналізу системного зв`язку Закону України "Про запобігання корупції", із приписами ч 1 ст.172-6 КУпАП вбачається, що наявність умислу є обов`язковою складовою цього адміністративного правопорушення.
Цим вимогам закону суд при ухваленні оскаржуваного рішення належної оцінки не надав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 працює начальником Першотравенського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на яку відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції».
Поряд із цим, матеріалами справи підтверджено, що причини несвоєчасного подання останньою декларації були поважними та пов`язані з технічною роботою Єдиного державного реєстру декларацій. 
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що заповнювати декларацію вона почала заздалегідь до 1 квітня 2018 року (кінцевого терміну її подання) та намагалась її подати, але з технічних причин зробити це їй не вдалось. З цього приводу, намагаючись з`ясувати причини неподання декларації, вона неодноразово зверталась до НАЗК в переписці в своєму особистому кабінеті на сайті НАЗК, але відповіді не отримала. Підтвердженням зазначених дій ОСОБА_1 є витяг з ЄДРД (а.с.11-22), відповідно до якого нею створено нову декларацію 22.03.2018 року в 11:17:30 та в цей же день о 16:24:28 натиснуто кнопку «Подати документ». Повторно ОСОБА_1 намагалась подати декларацію. 24.03.2018 року о 12:55:24, натиснувши кнопку «Подати документ». Також заповнювалась декларація ОСОБА_1 27.03.2018 року та 30.03.2018 року та подано 03.04.2018 року. З переписки ОСОБА_1 в її особистому кабінеті на сайті НАЗК в розділі «Мої повідомлення» (а.с.72, 75, а також наданої в судовому засіданні апеляційного суду) вбачається, що вона надсилала запити, зокрема 24.03.2018 року о 12:22 з текстом «чому не надано відомостей у розділі мої документи що декларація за 2017 рік подано ОСОБА_1 …», але відповіді НАЗК не отримала. 
       З урахуванням викладеного, наявні відомості про подання ОСОБА_1 декларації з пропуском встановленого законом строку 03 квітня 2018 року, вказують на поважність причин несвоєчасного подання нею декларації, та в розумінні вимог ч. 1 ст. 172-6 КУпАП вказують на відсутність в неї умислу і відповідно й складу цього адміністративного правопорушення.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією щодо неї підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду Р.В. Мудрецький