ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/679/18  Номер провадження 22-ц/814/159/20	Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т. Г.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області, ухвалене 30 листопада 2018 року у складі судді Стрельченко Т.Г.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати з нього 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 червня 2016 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.
Вказувала, що відповідач має офіційну роботу та стабільний заробіток. Вважає, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісяця не відповідає актуальним потребам дітей.
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , визначивши розмір аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме відсутність доказів погіршення матеріального становища одержувача аліментів або наявності інших підстав для збільшення їх розміру, а також не повідомлення його про час та місце судового засідання, що позбавило його права на захист своїх прав та інтересів.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10. 11).
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 09 березня 2016 року і до досягненням дітьми повноліття (а.с. 7, 8).
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про зміну способу стягнення аліментів, оскільки такий висновок узгоджується з обставинами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Із вказаної норми закону вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів.
Безпідставними є доводи апелянта про необхідність доведення позивачем зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, оскільки позивачем не заявлялись вимоги про збільшення розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України, а в прохальній частині позову сформульовано чітку вимогу про зміну способу стягнення аліментів.
Матеріальний стан платника аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховується при визначенні розміру аліментів, що і було зроблено місцевим судом, який визначив справедливий та розумний розмір аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим. Справа вирішена справедливо та неупереджено, оскільки ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати своїх дітей та здатен сплачувати аліменти у частці від отриманого доходу.
Залишення попереднього способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з очевидністю суперечить правам та інтересам дітей.
Принципам розумності та справедливості повною мірою відповідають аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, тобто по 1/6 частці на утримання кожної дитини.
Апелянт вказує на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду та про рух справи.
Такі доводи апелянта суперечать дійсним обставинам справи та нормам процесуального законодавства.
Так, відповідно до оголошень, розміщених на на веб-порталі судової влади України ОСОБА_2 викликався місцевим судом у судове засідання на 15 листопада 2018 року та на 30 листопада 2018 року.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання.
Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
У місцевого суду не було можливості встановити дійсне місце перебування ОСОБА_2 . Судові повістки, що направлялися на відому суду адресу місця реєстрації відповідача поверталися без вручення адресату.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 підтвердив, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , проте зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.
В доповненнях до апеляційної скарги апелянт вказав, що в нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, проте вказана обставина не має правового значення для зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  залишити без задоволення. 
Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        С.А. Гальонкін
                                                                       Л.М. Хіль