ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 158/2755/17
 
провадження № 61-43109 св 18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - редакція Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом», 
третя особа - Первинна профспілкова організація «Професійної спілки районної газети «Вільним шляхом»,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу керівника редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» Недільського Василя Кузьмича на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 травня 2018 року в складі судді Корецької В. В. та на постанову апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2018 року в складі колегії суддів Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У 2017 році ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» і просила скасувати наказ від 05 жовтня 2017 року № 39 про звільнення її з посади заступника редактора редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, поновити її на вказаній посаді, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням. 
 
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що з 2004 року працювала в редакції газети. 
 
У 2016 році була звільнена з займаної посади, на якій була поновлена рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19 травня 2017 року.
 
У добровільному порядку вказане рішення суду не виконувалося, а тому позивач звернулася до виконавчої служби та лише 05 жовтня 2017 року                ОСОБА_1 змогла приступити до виконання своїх посадових обов`язків. 
 
05 жовтня 2017 року наказом відповідача вона знову звільнена з посади заступника редактора редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» за прогул із 13 березня 2017 року по 05 жовтня 2017 року.
 
Уважає, що наказ про її звільнення є незаконним, оскільки вона з поважних причин не могла приступити до виконання своїх посадових обов`язків і їй чинилися перешкоди. В порушення трудового законодавства звільнення проведене без згоди профспілки. 
 
Незаконними діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у хвилюваннях з приводу втрати роботи, джерела доходу, стресовому стані, депресії, втраті спокою, погіршенні стану здоров`я.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 травня 2018 року позов в даній справі задоволено частково, скасовано наказ редактора редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом»                             від 05 жовтня 2017 року № 39 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника редактора редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за прогул, поновлено ОСОБА_1 на вказаній посаді з 05 жовтня 2017 року.
 
Стягнуто з редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» на користь ОСОБА_1 52 550,24 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06 жовтня 2017 року по 10 травня 2018 року та 1000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. 
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
 
Рішення допущено до негайного виконання.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що причини відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня є поважними та не можуть вважатися прогулом, оскільки позивачеві чинилися перешкоди й вона не могла приступити до виконання посадових обов`язків, а тому правові підстави для звільнення за прогул на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України відсутні. 
 
Задовольняючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та частково вимогу про стягнення моральної шкоди, суд виходив із факту незаконності звільнення позивача, наявності правових підстав для поновлення на посаді та факту спричинення позивачеві такими діями моральної шкоди.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Постановою апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2018 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 травня 2018 року - без змін. 
 
Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних доказів дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
23 серпня 2018 року керівник редакції Ківерської районної газети «Вільним шляхом» Недільський В. К. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі та відмовлено в задоволенні клопотання керівника редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» Недільського Василя Кузьмича про зупинення виконання рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 травня 2018 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2018 року, до завершення розгляду касаційної скарги. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення як такі, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Указує, що факт недопуску ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків та чинення їй перешкод у цьому не підтверджується належними та допустими доказами, а тому висновок судів про поважність причин відсутності на роботі є безпідставним. 
 
Відзив на касаційну скаргу
 
У жовтні 2018 року представник позивача подав до Верховного Суду відзив на дану касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Указував, що суди повно та всебічно дослідили обставини справи й на підставі належних доказів дійшли обґрунтованого висновку, що позивач була відсутня на роботі внаслідок чинення перешкод й неможливості виконання своїх посадових обов`язків із поважних причин, що не є прогулом, а тому звільнення є незаконним. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 працює в газеті «Вільним шляхом» із                  20 грудня 2004 року. 
 
Наказом редактора газети «Вільним шляхом» від 14 вересня 2015 року № 74 ОСОБА_1 переведена на посаду заступника редактора газети. 
 
Наказом роботодавця від 18 грудня 2015 року № 52 на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків редактора газети «Вільним шляхом». 
 
Розпорядженням голови Ківерцівської районної ради від 12 грудня               2015 року № 43-к ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» з 21 грудня 2015 року «до вирішення питання про призначення на посаду редактора».
 
Розпорядженням голови Ківерцівської районної ради Волинської області  від 01 серпня 2016 року № 41-к ОСОБА_1 звільнена з займаної посади                    в. о. редактора газети «Вільним шляхом» на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.
 
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19 травня 2017 року, позов ОСОБА_1 до Ківерцівської районної ради, Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Ківерцівської районної ради від 01 серпня 2016 року № 41-к про звільнення ОСОБА_1 із посади виконувача обов`язків редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом», визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Ківерцівської районної ради від 26 серпня 2016 року № 45-к про призначення ОСОБА_2 виконуючим обов`язків редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом».
 
Зобов`язано Ківерцівську районну раду не чинити перешкод та допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків заступника редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом». Зобов`язано Ківерцівську районну раду виплатити ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, що становить 32900,80 грн та 500 грн моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
На виконання вказаного рішення 07 червня 2017 року суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист у частині зобов`язання Ківерцівської районної ради не чинити перешкод та допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків заступника редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом».
 
Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області від                      13 червня 2017 року відкрито виконавче провадження №54123512.                             
 
Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області                      від 20 вересня 2017 року накладено штраф на боржника Ківерцівську районну раду Волинської області в зв`язку з невиконанням рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року в частині зобов`язання Ківерцівської районної ради не чинити перешкод та допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків заступника редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом».
 
Дана постанова боржником не оскаржувалася.
 
Відповідно до акта заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Волинській області від 05 жовтня 2017 року Ківерцівська районна рада не чинить перешкод ОСОБА_1 у виконанні посадових обов`язків заступника редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» і фактично рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року в частині зобов`язання Ківерцівської районної ради не чинити перешкод та допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків заступника редактора Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» було виконано лише 05 жовтня                  2017 року.
 
Наказом редактора редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» від 05 жовтня 2017 року № 39 ОСОБА_1 звільнена з посади заступника редактора редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП за прогул без поважних причин з 13 березня 2017 року по 05 жовтня 2017 року.
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.
 
Відповідно до статті 43 Конституції України, статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від незаконного звільнення, сприяння у збереженні роботи. Право громадян на працю забезпечується тим, що трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством.
 
При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом статті 40 КЗпП України суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.
 
Визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки установлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності. 
 
Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за пунктом  4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати належні та допустимі докази передбачені статтею 57 ЦПК України.
 
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду                       від 13 червня 2018 року в справі № 358/1570/16-ц (провадження                               № 61-13004св18) та від 23 січня 2019 року в справі № 758/14453/15-ц (провадження № 61-20115св18).
 
Установивши, що позивач була відсутні на роботі більше трьох годин із поважної причини, яка виникла внаслідок чинення роботодавцем перешкод у виконанні працівником своїх посадових обов`язків, суди зробили правильний висновок, що таке дисциплінарне стягнення як звільнення застосоване до позивача без достатніх правових підстав, а тому наказ про звільнення є незаконним і підлягає скасуванню. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
 
Ураховуючи викладене, правильним є висновок судів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного проугулу.
 
Частина перша статті 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
 
Установивши, що незаконним звільненням позивачеві завдана моральна шкода, яка полягає у хвилюваннях з приводу втрати роботи, джерела доходу, стресовому стані, депресії, втраті спокою, погіршенні стану здоров`я, суди зробили правильний висновок про наявність правових підстав для відшкодування в розмірі, пропорційному до завданої шкоди. 
 
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім. 
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
 
Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу керівника редакції Ківерцівської районної газети «Вільним шляхом» Недільського Василя Кузьмича залишити без задоволення.
 
Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 травня                  2018 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 24 липня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                В. І. Журавель
 
                                                                                                                М. М. Русинчук