Єдиний унікальний  номер 756/12672/19                                                Головуючий в суді I інстанції Дев`ятко В.В.
Апеляційне провадженя № 33/824/4329/2019                                                            Суддя-доповідач Гриненко О.І.
                            
                                                     КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 	

   П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
23 грудня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пугача С.В. подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року, прийняту відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 - 
 
                                         В С Т А Н О В И В :
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.
Згідно із постановою суді,  ОСОБА_1 , 09 вересня 2019 року, приблизно о 00 годин 10 хвилин керуючи транспортним засобом марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м. Києві по вул.Богатирська, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Пугач С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови просить її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.                                  Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник  зазначає, що оскаржувана постанова судді прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, винесена за неповного з`ясування судом всіх фактичних обставин справи. Як зазначає апелянт, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише відмовлявся їхати до медичного закладу охорони здоров`я на службовому автомобілі патрульної поліції. Крім того, у своїй апеляційній скарзі захисник звертає увагу апеляційного суду на невідповідність часу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях свідків. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинено в 00 годин 10 хвилин, а в поясненнях свідків факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано в 00 годині 30 хвилин. Крім того, на думку апелянта, не відсторонення ОСОБА_1 на підставі ст. 266 КУпАП від керування транспортним засобом свідчить про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння.  
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.2).
Також, обґрунтовано суддею місцевого суду було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано у присутності двох свідків відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі на встановлення перебування його в стані наркотичного сп`яніння.                          Під час апеляційного розгляду скарги захисника на оскаржувану постанову, також було досліджено зазначений вище відеозапис, достовірність інформації на якому ОСОБА_1 не оспорювалась. 
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, висновки суду першої інстанції про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.                 Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
Доводи апеляційної скарги захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності щодо невідповідності часу вчинення адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях свідків не заслуговує на увагу, так як протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складено 09 вересня 2019 року в 00 годин 40 хвилин, а згідно пояснень двох свідків особа, що притягується до адміністративної відповідальності, в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в 00 годин 30 хвилин 09 вересня 2019 року.                             Твердження апелянта про невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише свідчить про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.
Також, на думку апеляційного суду, не може бути підставою для невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України його небажання їхати до закладу охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння службовим транспортним засобом патрульної поліції.                                   З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова Оболонського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пугача С.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва  від 22 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -  без змін.       

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
Суддя                                                               О.І. Гриненко