Справа №588/1469/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Линник О. С.	
Номер провадження 33/816/6/20 	Суддя-доповідач Матус В. В. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 09 серпня 2019 року о 22 - й год. 28 хв. в м. Тростянець по вул. Лісній, керував саморобним квадроциклом на базі мотоцикла МТ - 10, без державних номерних знаків, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп?яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» та від проходження медичного огляду в СОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з прийнятою постановою судді та просить її скасувати, закривши провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
За змістом доводів апеляційної скарги посилається на порушення поліцейськими процедури огляду, оскільки останні пропонували провести огляд газоаналізатором, який не може використовуватися.
Крім того, вважає, що у справі відсутні достатні докази для доведення його вини, зокрема, відсутня відеофіксація правопорушення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.
Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння, тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові суду, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 388167 від 09 серпня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів не викликає (а. с. 4); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 5 - 6), які кожен окремо підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» чи у медичному закладі, на що останній відмовився. Крім того, свідки підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від дачі будь - яких пояснень з приводу допущеного ним правопорушення.
Крім того, суддею у судовому засіданні було допитано працівника поліції, що здійснював оформлення протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 388167 від 09 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який пояснив судді, що він на період проведення у місті Тростянець концерту «Схід Рок» ніс патрулювання з інспектором ОСОБА_5 і того дня на службовий телефон Тростянецького ВП надходило повідомлення про водія, що на квадрациклі їздить по урочищу «Нескучному» і порушує громадський порядок. Того дня, у вечірній час по вул. Лісній в м. Тростянці вони побачили вказаного водія ОСОБА_1 , який застряг на квадрациклі, та побачивши патрульну машину, хотів об`їхати. Встановили, що водій керував квадраціклом і не мав посвідчення на право керування транспортним засобом, також його транспортний засіб не був зареєстрований у встановленому порядку. Від водія вчувався запах алкоголю у зв`язку з чим поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився в присутності двох свідків, проходити огляд на стан сп`яніння, надавати пояснення, ознайомлюватися з протоколом, отримати його копію.
Крім того, суддею було допитано свідка ОСОБА_3 , який був присутній під час відмови ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп?яніння. Свідок пояснив, що він, як керівник центру громадської безпеки громадського формування «Січ» 09 серпня 2019 року разом із ОСОБА_2 та іншими членами формування здійснювали забезпечення громадського контролю під час проведення святкових заходів у місті. Отримали скарги від мешканців та відпочиваючих, що ОСОБА_1 на квадрациклі їздить по наметовому містечку, привозить самогон. Про вказане свідок повідомив до Тростянецького ВП, а у вечірній час того дня свідок разом із ОСОБА_2 був запрошений під час складання на ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП. Від ОСОБА_1 відчувався запах як після вживання алкоголю, водій вів себе розв`язно, вживав нецензурну лексику. У їх присутності поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та у лікарні, однак той відмовився. При тому, пояснення не надав, протокол отримати відмовився. Більше того, ОСОБА_1 телефонував після того ОСОБА_7 і погрожував йому, якщо той дасть покази проти ОСОБА_1. Свідок ОСОБА_7 на даний час перебуває поза межами області.
За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 відмовившись від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не можуть прийматись до уваги доводи апеляційної скарги про не достатність доказів у справі, через відсутність відеофіксації правопорушення допущеного ОСОБА_1 , оскільки доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, відсутність відеозапису у справі не створює презумпції недостатності доказів, оскільки сам по собі відеозапис є лише одним із доказів, а оскільки суддею було досліджено цілу сукупність доказів, які були послідовними та узгоджувалися один з одним і підтверджували винуватість ОСОБА_1 , тому законно було прийнято рішення про винуватість ОСОБА_1 у допущеному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Що стосується доводів апеляційної скарги, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою газоаналізатору, який не може використовуватися працівниками поліції, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки газоаналізтор «Драгер», який пропонувався ОСОБА_1 та від проходження огляду з яким останній відмовився був зареєстрований в Україні згідно «Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення» від 09 листопада 2004 року № 1497, крім того, даний прилад відноситься до засобу вимірювальної техніки та дані про нього містяться у Державному реєстрі вимірювальної техніки.
Оскільки наказ Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року № 33, який визначав спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, в тому числі, «Драгер», втратив чинність відповідно до статей 3, 16, 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», абзацу п`ятого частини першої статті 5 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94 «Про затвердження Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки», таким чином використання «Драгеру» можливо за його вчасної калібровки та наявності про нього запису в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 не було надано до суду апеляційної інстанції жодних доказі того, що «Драгер», який пропонували йому працівники поліції, не був калібрований або ж дані про нього не були внесені до Держреєстру ЗВТ. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 ОСОБА_8 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
Крім того, суддею було враховано, що ОСОБА_1 взагалі не має права на керування транспортними засобами, що підтвердив як він сам в судовому засіданні, так і копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ДПО 18 № 166126 (а. с. 12), згідно якої на ОСОБА_1 було накладено штраф за керування квадрациклом без права на керування транспортним засобом, а тому на останнього обґрунтовано було накладено лише штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вбачається. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Матус В. В.