КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 

     Апеляційне провадження:                                                     Доповідач - Ратнікова В.М.
     22-ц/824/2242/2020              
                                              
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                        Справа 359/6302/17
 
15 січня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ :
 
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів                       - Левенця  Б.Б.    
                                  - Борисової О.В.
при секретарі          - Куркіній І.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Мамирбаєва Євгенія Валерійовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  про витребування з чужого незаконного володіння домоволодіння та земельної ділянки, -
 
в с т а н о в и в:
 
У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування з чужого незаконного володіння домоволодіння та земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за цією ж адресою. 
У листопаді 2016 року йому стало відомо, що 30 вересня 2009 року ним був укладений договір купівлі-продажу, за яким він відчужив у власність ОСОБА_8 вказане  домоволодіння та земельну ділянку. 
10 листопада 2016 року ОСОБА_8 уклав договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, за якими він відчужив у власність ОСОБА_9 житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою. 
14 березня 2017 року ОСОБА_9 уклав договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, за якими він відчужив у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою. 
При цьому вказував, що він не підписував договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 30.09.2009 року. Крім того, вказаний договір не посвідчувався нотаріусом, а бланк, на якому викладений текст договору купівлі-продажу, був витрачений нотаріусом на вчинення зовсім іншої нотаріальної дії. Ці обставини свідчать про те, що вказані об`єкти нерухомого майна вибули з його володіння поза його волею. 
Враховуючи вищевикладене, просив судвитребувати з чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року  позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про витребування з чужого незаконного володіння домоволодіння та земельної ділянки, задоволено.
Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .
Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 . 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в розмірі 706 гривень 36 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в розмірі 706 гривень 36 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в розмірі 706 гривень 36 копійок.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 21 листопада 2019 року представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Мамирбаєв Євгеній Валерійович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що відповідачі є добросовісними набувачами домоволодіння та земельної ділянки, а позивач був обізнаний про те, що спірне майно було відчужено та перебувало у власності інших осіб, а тому норми ст.388 ЦК України не застосовуються до правовідносин, що склались між сторонами  у даній справі, оскільки власник майна знав  про  продаж  вказаного  майна та приймав участь у реалізації схеми відчуження цього майна.
Зазначає, що вказані доводи підтверджуються тим, що під час пошуку домоволодіння для придбання у власність, позивачі по справі розмовляли з сусідами, які мешкають поруч з домоволодінням АДРЕСА_1 , які повідомили їм, що «дід» продав будинок та виїхав з нього. Також допитаний в якості свідка ОСОБА_9 показав суду, що він особисто бачив позивача та  йому було достовірно відомо про відчуження ним будинку. Крім того, відповідачка ОСОБА_1 в суді першої інстанції вказувала, що вона перед придбанням домоволодіння за договором купівлі-продажу особисто спілкувалася з позивачем ОСОБА_4 , який їй повідомив, що він будинок продав та ніяких претензій ні до кого не має, а також, що за «могорич» може написати письмову розписку, проте відповідачка повірила його словам і розписки не брала.
Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі.
Представники відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Мамирбаєв Євгеній Валерійович та адвокат Кохан Олексій Миколайович підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Орел Руслана Володимирівна  проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
 Треті особи  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7  в судове засідання  не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_4 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Черненко Н.Б. (а.с.8).
Також ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №750431 від 7 листопада 2007 року (а.с.102-103).
Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2009 року ОСОБА_4 (продавець) уклав з ОСОБА_8 (покупець) договір купівлі-продажу, за яким продавець відчужив у власність покупця житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 та зареєстрований в реєстрі за №1986 (а.с.48)
10 листопада 2016 року ОСОБА_8 (продавець) уклав з ОСОБА_9 (покупець) договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким продавець відчужив у власність покупця житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. та зареєстровано в реєстрі за №511 (а.с.33-34)
Також 10 листопада 2016 року ОСОБА_8 (продавець) уклав з ОСОБА_9 (покупець) договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_8 відчужив у власність ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану по АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. та зареєстровано в реєстрі за №511 (а.с.32)
14 березня 2017 року ОСОБА_9 (продавець) уклав з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (покупці) договір купівлі-продажу житлового будинку, за  умовами якого продавець відчужив у власність покупців житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С. та зареєстрований в реєстрі за №589 (а.с.35-36)
Також 14 березня 2017 року між ОСОБА_9 (продавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (покупці) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.37-38), за яким ОСОБА_9 відчужив у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С. та зареєстрований в реєстрі за №591 (а.с.37-38)
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_4 посилався на те, що він не підписував договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 30.09.2009 року. Крім того, вказаний договір не посвідчувався нотаріусом, а бланк, на якому викладений текст договору купівлі-продажу, був витрачений нотаріусом  на вчинення зовсім іншої нотаріальної дії. Враховуючи те, що вказані об`єкти нерухомого майна вибули з його володіння поза його волі, просив суд  витребувати з чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою.
Задовольняючи позов ОСОБА_4 , витребовуючи  з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що відповідачі є добросовісними набувачами домоволодіння та земельної ділянки, проте ці об`єкти вибули з володіння ОСОБА_4 не з його волі, а тому підлягають витребуванню у відповідачів на користь  позивача.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих сторонами доказів,  із дотриманням норм процесуального права та вірним застосуванням норм матеріального права, з огляду на наступне.
Статями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У силу ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Відповідно до визначеного в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Відповідно ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 
За положеннями статей 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.
Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.
З копії висновку експерта  Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного  центру№8-4/1159 від 20 червня 2017 року за результатами проведення  комплексної експертизи   на підставі постанови  старшого  слідчого  Слідчого відділу Бориспільського   ВП ГУ НП в Київській області  Хільченка А.В.  кримінальному провадженні внесеному до Єдиного  реєстру досудових  розслідувань  за № 12017110100000703 від 27.03.2017 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_4  у графі  "продавець" в договорі купівлі-продажу від  30.09.2009 року будинку з надвірними  будівлями  та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею  0,10 га, кадастровий номер  3210500000: 11:032:0016, укладений між ОСОБА_8 та  ОСОБА_4 , бланк документу серії  НОМЕР_1 , посвідчений  приватним нотаріусом  Київського міського нотаріального округу  ОСОБА_17, зареєстрований в реєстрі  за № 1986,  виконаний не ОСОБА_4 , а  іншою особою. 
Підпис  від імені ОСОБА_17 у графі " Приватний нотаріус" в договорі купівлі-продажу від  30.09.2009 року будинку з надвірними  будівлями  та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею  0,10 га, кадастровий номер  3210500000: 11:032:0016, укладений між ОСОБА_8 та  ОСОБА_4 , бланк документу серії  НОМЕР_1 , посвідчений  приватним нотаріусом  Київського міського нотаріального округу  ОСОБА_17, зареєстрований в реєстрі  за № 1986 ймовірно виконаний  не  ОСОБА_17 , а іншою особою. Питання  в категоричні формі  буде вирішено  при наявності в розпорядженні  експерта  вільних порівняльних зразків підпису та почерку ОСОБА_17 . 
Відбиток печатки «Міністерство юстиції України *ОСОБА_17* Київський міський нотаріальний округ» у наданому на дослідження договорі купівлі-продажу, укладеному 30 вересня 2009 року купівлі-продажу від  30.09.2009 року будинку з надвірними  будівлями  та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею  0,10 га, кадастровий номер  3210500000: 11:032:0016, укладений між ОСОБА_8 та  ОСОБА_4 , бланк документу серії  НОМЕР_1 , посвідчений  приватним нотаріусом  Київського міського нотаріального округу  ОСОБА_17, зареєстрований в реєстрі  за № 1986  був нанесений  за допомогою  рельєфного кліше шляхом відшарування  барвної  речовини від його робочої поверхні. 
 Відбиток печатки «Міністерство юстиції України *ОСОБА_17* Київський міський нотаріальний округ» у наданому на дослідження договорі купівлі-продажу, укладеному 30 вересня 2009 року купівлі-продажу від  30.09.2009 року будинку з надвірними  будівлями  та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею  0,10 га, кадастровий номер  3210500000: 11:032:0016, укладений між ОСОБА_8 та  ОСОБА_4 , бланк документу серії  НОМЕР_1 , посвідчений  приватним нотаріусом  Київського міського нотаріального округу  ОСОБА_17, зареєстрований в реєстрі  за № 1986,  проставлений  не  кліше печатки " Приватний нотаріус ОСОБА_17 Київський    міський нотаріальний округ",  відбитки  якої надані в якості порівняльних зразків, а іншим кліше.  (а.с.15-31)
Крім того, з копій листів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17. вих. №7/01-16 від 25 січня 2017 року, вих. №8/01-16 від 27 січня 2017 року та вих. №54/01-16 від 8 травня 2017 року вбачається, що ним не посвідчувався вказаний договір купівлі-продажу  домоволодіння та земельної ділянки , а бланк серії ВМІ №140345 був витрачений  ним 30 вересня 2009 року для зовсім іншої нотаріальної дії з іншим реєстровим номером. (а.с.11-13)
З урахуванням зазначеного, колегія суддів  вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що договір купівлі-продажу від 30 вересня 2009 року ОСОБА_4   не укладався та не підписувався, а тому його  волевиявлення, як  законного власника,  на відчуження спірного нерухомого майна  не було. ОСОБА_8 набув право  власності  на  спірне  домоволодіння та земельну ділянку незаконно та в подальшому відчужив спірне  нерухоме майно  на користь   ОСОБА_9 , а той в свою чергу  відчужив вказане майно на користь  відповідачів.
Надаючи оцінку факту придбання відповідачами спірного майна за відплатними договорами та показам свідка ОСОБА_14 , яка зазначала, що вона працює ріелтером та допомагала відповідачам відшукати домоволодіння та земельну ділянку для придбання у власність та що відповідачі не знали та не могли знати про те, що ОСОБА_9 не мав права відчужувати вказані об`єкти нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі є добросовісними набувачами домоволодіння по АДРЕСА_1  та земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою.
Позивачем рішення суду першої інстанції в частині визнання відповідачів добросовісними набувачами не оскаржувалося.
Дійшовши висновку про добросовісність відповідачів у набутті у власність спірного майна, суд першої інстанції  обгрунтовано  послався в рішенні  на наявність, визначених ст. 388 ЦК України, підстав для витребування з чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою, у зв`язку з тим, що вказані об`єкти  нерухомого майна вибули з володіння власника ОСОБА_4 поза його волею, з огляду на наступне.
За змістом ч.1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 
Отже однією з підстав витребування майна є вибуття майна з володіння власника не з його волі іншим шляхом.
При цьому наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача, саме вказану обставину мали довести відповідачі.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,  об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.   Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У суді першої та апеляційної інстанції відповідачі посилалися на те, що ОСОБА_4 достеменно знав про відчуження спірного майна та на підтвердження вказаного факту посилалися, зокрема, на покази свідка ОСОБА_9 , який пояснив  суду, що він особисто бачив позивача та  що позивачу було достовірно відомо про відчуження ним будинку. 
Разом з тим, допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він лікувався в Лаврі. До нього звернувся ОСОБА_16 та запропонував за 8000 гривень оформили на його ім`я домоволодіння та земельну ділянку. Свідок погодився з цією пропозицією. Через деякий час ОСОБА_16 знову звернувся до нього та попросив переоформити вказані об`єкти нерухомого майна на трьох покупців. Перед укладенням останніх договорів свідок бачив позивача в автомобілі ОСОБА_8 . При цьому, на запитання головуючого свідок ОСОБА_9 відповів, що йому нічого не відомо про обставини укладення договору купівлі-продажу, укладеного 30 вересня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Надавши оцінку показам вказаного свідка, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що покази свідка ОСОБА_9 не підтверджують ту обставину,  що спірні домоволодіння та земельна ділянка вибули з володіння ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу  від  30 вересня 2009 року за його волевиявленням, а доводи апеляційної скарги про те, що  покази свідка ОСОБА_9 підтверджують факт обізнаності позивача щодо відчуження ним будинку, є безпідставними. 
Доводи апеляційної скарги  щодо обізнаності позивача  про відчуження  спірного майна з огляду на те, що під час пошуку домоволодіння відповідачі по справі розмовляли з сусідами, які мешкають поруч з домоволодінням АДРЕСА_1 , і сусіди їм повідомили, що «дід» продав будинок та виїхав з нього та що відповідачка ОСОБА_1 перед придбанням домоволодіння особисто спілкувалася з ОСОБА_4 , який їй повідомив, що він будинок продав та ніяких претензій ні до кого не має та що за «могорич» може написати письмову розписку, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, так як  відповідно до вимог ст.81 ЦПК України,  не підтверджені належними та допустимими доказами.
При цьому, з наданих та досліджених в судовому засіданні доказів судом достовірно встановлено, що підпис від імені  ОСОБА_4 в договорі купівлі-продажу, укладеному 30 вересня 2009 року між  ОСОБА_4  та  ОСОБА_8 , виконаний не  ОСОБА_4 , а  іншою особою (висновок  експерта №8-4/1159 від 20 червня 2017 року) ,  що відбиток печатки «Міністерство юстиції України *ОСОБА_17* Київський міський нотаріальний округ» у договорі купівлі-продажу, укладеному 30 вересня 2009 року між  ОСОБА_4  та  ОСОБА_8 , проставлений не печаткою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17., а іншим кліше та що  нотаріусом ОСОБА_17  вказаний договір купівлі-продажу не посвідчувався, а бланк серії ВМІ №140345 був витрачений  нотаріусом 30 вересня 2009 року для зовсім іншої нотаріальної дії з іншим реєстровим номером (листи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17. вих. №7/01-16 від 25 січня 2017 року, вих. №8/01-16 від 27 січня 2017 року та вих. №54/01-16 від 8 травня 2017 року).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог    ОСОБА_4 та наявність правових підстав для витребування з чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь  позивача житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:11:032:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою, оскільки вказане нерухоме майно вибуло з володіння позивача поза його волею.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Мамирбаєва Євгенія Валерійовича відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України,  суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Мамирбаєва Євгенія Валерійовича залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку   до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено   16 січня 2020 року.

Головуючий:                                                      Судді: