ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003697 пров. № 857/13499/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Довгополова О.М.,
з участю секретаря судового засідання                Хітрень О.Ю.,
представника позивача                                          Стеця Р.Я.,
представника відповідача                                      Дорош А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Пелес» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року (прийняту у м. Львові суддею Кравцівим О.Р.; складену у повному обсязі 26 листопада 2019 року) про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду в адміністративній справі № 1.380.2019.003697 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Пелес» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів,

                                                     В С Т А Н О В И В :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Пелес» (далі – ТОВ «Крістал Пелес», Товариство) до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправними та скасування наказів і стягнуто на користь ТОВ «Крістал Пелес» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській області судові витрати у виді судового збору у сумі 3842 грн 00 коп.
У мотивувальній частині цього рішення зазначено, що суд, не зважаючи на заявлення позивачем повернення понесених витрат на професійну правничу допомогу, не вирішив це питання, оскільки позивачем не надано їх документального підтвердження.

08.11.2019 за вх. № 41494 від представника Товариства надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 1.380.2019.003697 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зазначивши, що при винесенні рішення від 09.10.2019 суд не вирішив питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат до вказаної заяви долучено копії письмових доказів їх понесення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення залишено без розгляду.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржило ТОВ «Крістал Пелес», яке вважає, що судом при постановленні ухвали допущено неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, тому просило скасувати вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судові дебати не проводяться при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, а тому представник не мав змоги подати будь-які докази або заяви щодо судових витрат.
Крім того, документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не могли бути надані раніше під час судового розгляду справи, оскільки через арешт рахунків ТОВ «Крістал Пелес» та ліміту ПДВ Товариство не мало змогу здійснити оплату.
Зазначає, що судовий збір був сплачений готівкою через касу банку, що підтверджується відповідною касовою квитанцією від 14.08.2019, а не шляхом безготівкового перерахунку коштів, як зазначав суд.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими; жодних доказів на обґрунтування порушенням судом першої інстанції при постановленні цієї ухвали норм процесуального права позивачем при поданні апеляційної скарги не надано.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами першою, другою, четвертою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
А відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що у тексті позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати, зокрема вказано, що позивач очікує понести витрати на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн. Окрім ордеру на представництво інтересів позивача та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю інших доказів щодо надання/одержання правової допомоги не надано.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що позивач до закінчення судових дебатів у справі в суді першої інстанції заяви про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу не подавав. 
Крім того, від нього не надходила і заява про неможливість подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що заява представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу з відповідними доказами подана до суду після прийняття судом судового рішення лише 08 листопада 2019 року, тобто більше ніж через п?ять днів після ухвалення судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заявником не дотримано вимог частини сьомої статті 139 КАС України, а саме: до закінчення судових дебатів у справі позивачем не було подано заяви про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу із долученими до неї підтверджуючими доказами.

Доводи скаржника про те, що судові дебати не проводяться при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, через що представник не мав змоги подати будь-які докази або заяви щодо судових витрат, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як видно із протоколу судового засідання від 09.10.2019 при розгляді цієї справи проводились судові дебати.
Крім того, передбачені заяви не були подані ні до закінчення розгляду справи, ні у передбачений законом строк після прийняття рішення.

Щодо покликання позивача на те, що відповідні документи не могли ним бути подані під час судового розгляду, оскільки у зв`язку з арештом рахунків позивача та ліміту ПДВ товариство не мало змоги здійснити відповідну оплату, колегія суддів зазначає таке.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для подання відповідних доказів позивач покликався на те, що рахунки підприємства позивача арештовані, як і ліміт ПДВ; що він звертався до суду про скасування їх арешту, проте у задоволенні його заяви було відмовлено.
Разом з тим, ним не надано доказів, що арештовані рахунки є  його єдиними рахунками, а обставини, на які він покликається, існували ще до звернення до суду з цим позовом, оскільки арешти накладені ще 02.05.2019, а з позовом позивач звернувся до суду 22.07.2019.
Крім того, позивач додав копії ухвал суду від 04.10.2019 про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, але не додав жодних доказів того, що на час подання заяви про ухвалення додаткового рішення арешт майна був скасований, що мало наслідком розблокування його рахунків і надало можливості оплатити витрати на правову допомогу.

Встановлено, що згідно квитанції 0.0.1515536328.1 від 07.11.2019 оплату за юридичні послуги здійснено через касу банку, що також спростовує доводи апелянта про те, що для оплати витрат на правову допомогу йому необхідно було зняти арешт з його рахунків.

Доводи апелянта щодо неможливості проводити безготівкові перерахунки коштів у зв`язку з арештом його рахунків, внаслідок чого судовий збір був сплачений готівкою через касу банку, що підтверджується відповідною касовою квитанцією від 14.08.2019, колегія суддів апеляційного суду до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи також є квитанція № 72534 про сплату судового збору, який позивач сплатив при зверненні до суду 22.07.2019 шляхом безготівкового перерахунку коштів за реквізитами суду, тобто з рахунку позивача відбувся перерахунок до бюджету.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Пелес» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду в адміністративній справі № 1.380.2019.003697 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	О. М. Довгополов 	
Постанова складена у повному обсязі 03 березня 2020 року.