ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2020 р. 	Справа № 520/4463/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бенедик А.П.,
Суддів: Донець Л.О. ,  Гуцала М.І. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 - Острицького Андрія Олеговича на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Волошин Д.А.) від 20.11.2019 року  (повний текст рішення складено 20.112019 року) по справі №520/4463/19
за позовом            ОСОБА_1 
до           Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про           визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до  суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивачу  з 94 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.01.2016 р. з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, винагород) та премій і допомог у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсій від 23.03.2018 р. № 100/32233-2003007976;
- зобов`язати Головне у правління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром в розмірі якій обчислений 94% грошового забезпечення з 01.01.2016 р. з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсій від 23.03.2018 р. № 100/32233-2003007976;
- здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 01.01.2016 р. з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.01.2016 р. розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати";
- подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач подав до ліквідаційної комісії ГУ МВСУ в Харківській області списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Харківській області направила довідку про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсій від 19.06.2017 р. № 100/32233-2003007976. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 р. по справі №820/2831/18 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 р. у розмірі 90% грошового забезпечення. 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яка набрала законної сили 24.02.2018 року. На виконання постанови КМУ №103 від 21.03.2018 р. Ліквідаційна комісія ГУМВСУ в Харківській області направила нову довідку про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсій від 23.03.2018р. № 100/32233-2003007976. На виконання зазначеної постанови відповідач перерахував пенсію позивачу з 01.01.2016 р. Однак, відповідач зменшив розмір пенсії позивачу з 94% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 р. та обмежив пенсію максимальним розміром. Позивач вважає, шо своїми діями які полягають у зменшенні розміру пенсії позивачу з 01.01.2016 р. з 94% грошового забезпечення та обмеженні пенсії максимальним розміром відповідач порушує інтерес позивача якій полягає в отриманні пенсії в більшому розмірі який обчислений з грошового забезпечення поліцейських.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають в обмеженні пенсії позивача максимальним розміром з 01.01.2016 р. протиправними.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.01.2016р.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням, представником позивача - Острицьким Андрієм Олеговичем, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року в частині відмови у задоволені позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказує, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог є незаконним, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначив, що відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про їх необґрунтованість. Вказує, що оскільки відповідач протиправно виплачує позивачу пенсію у розмірі меншому ніж 94 % грошового забезпечення, то його дії є протиправними. Посилання суду першої інстанції на виплату позивачу пенсії згідно рішення суду, як на підставу правомірності дій  відповідача є помилковими, оскільки в даному випадку позивач оскаржує перерахунок пенсії на підставі іншої довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2018 р. № 100/32233-2003007976. Також вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності у нього права на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованих сум підвищення пенсії за період з 01.01.16, оскільки право на таку компенсацію особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Крім того, на думку скаржника, суд безпідставно відмовив у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційною скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.01.2016 року. 
Разом з тим, відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд дійшов висновку про не підтвердження протиправних дій відповідача які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача з 94 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення. При цьому, перерахунок пенсії з 23.03.2017 без обмеження максимальним розміром, у розмірі, який обчислено з 90% грошового забезпечення здійснено саме на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 р. по справі №820/3961/18, прийнятого за його позовною заявою. Також суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, що стосуються виплати компенсації втрати частини доходів, оскільки компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. В даному випадку позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що, за висновком суду, не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Відносно вимоги здійснити виплату позивачу однією сумою, суд зазначає, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду в межах задоволених позовних вимог, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Крім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, оскільки не встановлено наявності жодних обставин, які б вказували на можливе ухилення відповідача від виконання судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).
Оскільки рішення суду оскаржується щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог, то в іншій частині оскаржуване рішення суду не підлягає апеляційному перегляду.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивачу призначено пенсію за вислугу років з 01.01.2011 року в розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років 33), що підтверджується копією протоколу про розмір призначеної пенсії за пенсійною справою №2003007976 від 01.01.2011 р. (а.с.44).
Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області видано довідку №100/32233-2003007976 від 23.03.2018 р. про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу, згідно якої відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 та від 21.02.2018 р. №103, розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинного законодавства на 01.01.2016 становить: посадовий оклад - 3400,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням "полковник поліції" - 2400,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 2900,00 грн., надбавка за роботу з таємними документами (15%) - 510,00 грн., премія (5%) - 170,00 грн., всього: 10490,59 грн. (а.с.46).
Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 р. відповідно до ч.4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" на підставі довідки, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області №100/32233-2003007976 від 23.03.2018 з розрахунку 70% грошового забезпечення в розмірі 10490,59 грн., що підтверджується копією протоколу про розмір призначеної пенсії за пенсійною справою 2003007976 (а.с.45).
Як вбачається з протоколу про розмір призначеної пенсії за пенсійною справою №2003007976, згодом, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувало з 01.10.2011 р. розмір пенсії з розрахунку 94% грошового забезпечення. (а.с.47).
Згідно розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №2003007976 позивачу виплачено доплату по перерахунку за період з 01.10.2011 по 30.06.2018 в сумі 39333,79 грн. 
З 01.01.2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області самостійно проведено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 94% грошового                    забезпечення в розмірі 10490,59 грн., визначеного на підставі довідки № 100/32233-2003007976 від 23.03.2018. (а.с.49).
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності протиправних дій з боку відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивачу з 94 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, оскільки з 01.01.2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області самостійно було проведено перерахунок пенсії з розрахунку 94% грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області № 100/32233-2003007976 від 23.03.2018.
Судовим розглядом також встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 р. по справі №820/2831/18, яке 26.07.2018 р. набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити позивачу з 01.01.2016 року з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсій від 19.06.2017 року № 100/32233-2003007976.
На виконання вищезазначеного рішення Управлінням на підставі довідки №100/32233-2003007976 від 19.06.2017 року, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 р. з розрахунку 94% грошового забезпечення. Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 9956,87 грн. (а.с.56).
Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 р. по справі №820/3961/18, яке 07.08.2018 набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати позивачу з 23.03.2017 пенсію без обмеження максимальним розміром, у розмірі якій обчислено 90% грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, разових премій, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань розмір яких зазначений у довідці ліквідаційної комісії ГУМВСУ в Харківській області про одноразові додаткові види грошового забезпечення нараховані за період з 01.01.2009 по 31.12.2010 від 13.03.2018 № 107 та здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 23.03.2017.
На виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з 23.03.2017 без обмеження максимальним розміром, у розмірі, який обчислено 90% грошового забезпечення з урахуванням одноразових виплат, розмір яких зазначений у довідці Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про одноразові додаткові види грошового забезпечення нараховані позивачу за період з 01.01.2009 по 31.12.2010 від 13.03.2018  №107, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом перерахунку                              пенсії за пенсійною справою №2003007976. Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 11045,20 грн. (а.с.62).
Таким чином, саме на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 р. по справі №820/3961/18, прийнятого за позовною заявою позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії з 23.03.2017 без обмеження максимальним розміром, у розмірі, який обчислено з 90% грошового забезпечення з урахуванням одноразових виплат, розмір яких зазначений у довідці Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про одноразові додаткові види грошового забезпечення нараховані позивачу  за період з 01.01.2009 по 31.12.2010 від 13.03.2018  №107, у зв`язку з чим доводи скаржника щодо  зменшення розміру його пенсії з 94% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 р. є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Під час розгляду справи не встановлено документального підтвердження щодо наявності протиправних дій відповідача які полягають у зменшенні розміру пенсії позивачу з 94 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення. При цьому, перерахунок пенсії з 23.03.2017 без обмеження максимальним розміром, у розмірі, який обчислено з 90% грошового забезпечення здійснено саме на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 р. по справі №820/3961/18, прийнятого за його позовною заявою.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч. 1 ст. 5 КАС України).
Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.
Законний інтерес - це юридичний інтерес, що заснований на законі і випливає з нього, схвалюється ним, хоча і не закріплений у конкретних правових нормах. Так можна говорити про загальні законні інтереси осіб - учасників адміністративного процесу (досягнення юридично значущого результату, прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі) і персоніфіковані законні інтереси (інтерес особи у встановленні конкретних фактів, що доводять його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення або обґрунтовують його позицію у зв`язку зі зверненням у компетентний державний орган).
В розумінні    КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
В свою чергу, вищевказаними діями пенсійного органу при проведенні перерахунку пенсії не було порушено прав позивача, оскільки наступні перерахунки були здійснені на виконання рішень суду, а звертаючись до суду з даним із даними вимогами позивач фактично висловлює незгоду з перерахунком пенсії, вчиненим відповідачем на виконання рішення суду.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вказаної частини позовних вимог.
Щодо вимоги стосовно виплати компенсації втрати частини доходів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
При цьому, ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
У той же час, п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати № 159 встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
За змістом п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.
При цьому, слід враховувати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої положеннями зазначеного Закону компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Таким чином, обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що вказана у постанові від 11 липня 2018 року по справі за № 487/6923/16-а.
В даному випадку, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.
Слід також зазначити, що у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 по справі №404/6317/16-а, від 18.09.2018 по справі № 522/535/17, від 25.10.2018 по справі №420/1410/17 зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.
Отже, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплати компенсації спрямовані на майбутнє та є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, виходячи з наступного.
В силу ч. 1    ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч.ч. 2,3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При цьому, ч. 1    ст. 372 КАС України    передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
У той же час, у даному випадку належним виконанням даного судового рішенням може вважатись здійснення перерахунку, нарахування та виплати пенсії, внаслідок чого буде здійснена виплата загальної    суми у повному обсязі.
Оцінюючи обґрунтованість заявленої позовної вимоги колегія суддів виходить з відсутності підстав вважати, що рішення суду після набрання законної сили не буде виконане відповідачем у повному обсязі, з огляду на що колегія суддів розцінює такі вимоги, як заявлені на майбутнє.
Крім того, що чинним законодавством у спірних правовідносинах не визначено спосіб виконання дій, які має вчинити суб`єкт владних повноважень.
Враховуючи викладене, колегія суддів  дійшла висновку щодо відсутності підстав для зобов`язанні відповідача здійснити виплату недоплаченої суми пенсії виключно одним платежем.
З приводу заявлених позивачем вимог щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Мета здійснення судового контролю полягає у необхідності пересвідчитись, що суб`єктом владних повноважень рішення буде виконане.
В даному випадку не встановлено підстав вважати, що відповідачем судове рішення не буде виконуватися, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього рішення, в зв`язку з чим, рішення суду в цій частині скасуванню не підлягає.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Острицького Андрія Олеговича залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року по справі №520/4463/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.П. Бенедик 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.О. Донець    М.І. Гуцал