Провадження № 33/4820/21/20 
Справа № 686/24012/19 Головуюча в 1-й інстанції Бацуца Т. М. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2020 року м. Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Марцоня В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  десять тисяч  двісті гривень  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. 
За постановою суду, як убачається з її змісту, 28 серпня 2019 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1 (належність т.з. – ОСОБА_2 ), по вул. Подільський, 113, в м. Хмельницькому, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, за що був затриманий працівниками патрульної поліції о 04 год. 45 хв., при цьому від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що він від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а у протоколі не сформульовано, який саме огляд та у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейського, у зв`язку з чим є незрозумілим обвинувачення та не зазначено суть адміністративного правопорушення. Крім того, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність та відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначає, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що, в сукупності з іншими доказами, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів. Суд першої інстанції в порушення вимог закону не викликав та не допитав свідків, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не можна вважати доказами. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Марцоня В.Б., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга відхиленню з наступних підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції,  при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .
       Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії  БР № 205430 від 28 серпня 2019 року вбачається, що 28.08.2019 року о 03 год. 40 хв. в м.Хмельницькому, по вул. Подільській, 113, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).
З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони були запрошені працівниками поліції, в якості свідків, та були очевидцями того, як поліцейські запропонували  ОСОБА_1 пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога в ХОПЛ № 1, на що, останній, відмовився (а.с. 3,4). 
З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що  ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого він відмовився, що було чітко відображено на відеозаписі. З цього відеозапису слідує, що поліцейський вказує на факт наявності в автомобілі ОСОБА_1 повного пакету «трави», на що, останній, ніяких заперечень з цього приводу не висловлював.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Посилання апелянта не неналежне повідомлення його про судовий розгляд справи, оскільки, вручена копія протоколу зазначених даних не містить, не заслуговують на увагу. В протоколі про адміністративне правопорушення, оригінал якого власноручно підписав ОСОБА_1 , вказана дата, час розгляду справи, назва суду, його адреса та суть вчинення ним правопорушення, і як убачається з матеріалів справи, саме в цей день та час відбулося судове засідання, а тому, немає підстав вважати, що було порушено його право на захист, зокрема, на безпосередню участь в судовому засіданні та доведення свої непричетності в інкримінованому правопорушенні. 
Доводи ОСОБА_1 про порушення процедури порядку виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, оскільки у протоколі не сформульовано який саме огляд та у який спосіб він мав пройти в медичному закладі, позбавлені підстав та спростовується відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження і письмовими показаннями свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан саме наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими його ознаками, в медичному закладі, тобто, так, як зазначено у протоколі, а саме, у встановленому законом порядку. 
А відтак, протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 містить всі необхідні дані у відповідності до вимог  ст. 256 КУпАП, складений компетентною особою в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, тому доводи його та захисника, в цій частині, є безпідставними.
Твердження апеляційної скарги про не відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем не впливає на доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення, оскільки підтверджується сукупністю досліджених місцевим та апеляційним судом доказів.
Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що не були допитані свідки зазначені у протоколі, оскільки з відеозапису вбачається, що такі були, в їх присутності пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого він відмовився, що підтверджується їх поясненнями (а.с. 3,4).
Посилання сторони захисту на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом, з тим суд апеляційної інстанції звертає увагу на допущену у постанові місцевого суду описку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння із помилковим зазначенням його ознак, оскільки перебування ОСОБА_1 під наркотичним впливом підтверджується наявними матеріалами справи та об`єктивно дослідженими даними.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М. Кулеша