Ухвала
03 березня 2020 року
м. Київ
Провадження № 13-17зво20
Суддя Великої Палати Верховного Суду Лобойко Л. М. перевірив заяву ОСОБА_1 про перегляд постановлених щодо нього судових рішень за виключними обставинами і
ВСТАНОВИВ:
У заяві, яка надійшла до Верховного Суду та зареєстрована 02 березня 2020 року, ОСОБА_1 ставить питання про перегляд за виключними обставинами вироку Єнакієвського міського суду Донецької області від 25 листопада 2011 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 25 червня 2012 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2013 року у зв`язку зі встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Просить вищезазначені судові рішення скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Перевіривши заяву на відповідність вимогам статті  462 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), приходжу до висновку про необхідність залишення заяви без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 459 КПК встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом є виключною обставиною.
На обґрунтування своєї позиції про необхідність перегляду судових рішень заявник посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) у справі «Саргсян та інші проти України» від 09 січня 2020 року, у межах якої було розглянуто і заяву №25697/08 щодо нього. Цим рішенням встановлено факти порушення Україною міжнародних зобов`язань за Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, за статтею 3 (жорстоке поводження, класифіковане як нелюдське та таке, що принижує гідність), пунктом 3 статті 5 (надмірна тривалість тримання заявника під вартою під час досудового слідства) та пунктом 1 статті 6 (надмірна тривалість провадження у справі).
Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту. Пункт 5 частини 2 статті 462 КПК містить вимогу про те, що в заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами, серед іншого, зазначається обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин. Але у заяві ОСОБА_1 таке обґрунтування відсутнє.
У заяві також не зазначено як саме встановлені ЄСПЛ порушення вплинули на вирішення судом справи щодо заявника, а також чому скасування остаточних судових рішень є ефективним засобом відновлення його порушених прав.
Відповідно до частини 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини 3 статті 429 цього Кодексу.
Недоліки заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за виключними обставинами позбавляють можливості вирішити питання про відкриття провадження і є підставою для залишення заяви без руху та надання заявникові строку для усунення недоліків з метою виконання ним вимог пункту 5 частини 2 статті 462 КПК.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд постановлених щодо нього судових рішень за виключними обставинами залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі, якщо недоліків не буде усунуто у встановлений строк, заяву буде повернуто заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя Великої Палати
Верховного Суду                                                                                                      Л. М. Лобойко