Постанова
Іменем України                                                                         
 
30 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 355/582/17
провадження № 61-44981св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., 
 
учасники справи: 
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року у складі судді Голуб С. А.
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів
 
У травні 2017 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до умов укладеного договору від 26 січня 2013 року № K2HCF606441138 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8 641,44 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 09 лютого 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 11 241,25 грн, яка складається із: 4 552,60 грн - заборгованість за кредитом; 5 677,16 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; штрафи: 500,00 грн - фіксована частина; 511,49 грн - процентна складова.
 
Із урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути із відповідача на свою користь 11 241,25 грн заборгованості за кредитним договором від 26 січня 2013 року № K2HCF606441138.
 
Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 січня 2013 року № K2HCF606441138 у розмірі 4 552,60 грн.
 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року. 
 
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, але не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали. 
 
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року. 
 
Відмовляючи у відкриті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення. Копія заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року направлялася позивачу на електронну адресу, вказану останнім у заяві про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, та отримана позивачем 19 липня 2017 року. Таким чином строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції закінчився 29 липня 2017 року. 

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У жовтні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.   
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкриті апеляційного провадження є незаконною, оскільки позивач пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з поважних причин, а саме: представник позивача не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи місцевим судом, у матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем оскаржуваного рішення у порядку, встановленому статтею 222 ЦПК України, позивач дізнався про оскаржуване рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 03 травня 2018 року. 
 
Позиція Верховного Суду 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню із таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення судом першої інстанції) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
 
Відповідно до частини третьої статті 222 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення судом першої інстанції) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді. 
 
Наказом Державної судової адміністрації України від 07 листопада 2016 року № 227 затверджено Тимчасовий регламент надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження.
 
Положеннями вказаного Тимчасового регламенту передбачено, що для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:
 
1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.
 
2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в заявці.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
У матеріалах справи міститься заявка АТ КБ «ПриватБанк» про отримання процесуальних документів в електронному вигляді від 22 лютого 2017 року, зі змісту якої вбачається, що заявник просив суд надсилати процесуальні документи в електронному вигляді на електронну адресу: 14360570@mail.gov.ua. Заявник підтвердив факт реєстрації в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу. 
 
Встановивши, що копія заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року надсилалася судом на електронну адресу, яка зазначена заявником у заявці про отримання процесуальних документів в електронному вигляді від 22 лютого 2017 року, та була доставлена до електронної скриньки АТ КБ «ПриватБанк» 19 липня 2017 року, суд апеляційної інстанції обґрунтованого відмовив у відкриті апеляційного провадження згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України, оскільки заявник не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. При цьому, відсутність у матеріалах справи доказів направлення позивачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки апеляційним судом встановлений факт отримання позивачем копії рішення суду першої інстанції в електронному вигляді 19 липня 2017 року. 
 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та    не свідчать про порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального   права. 
 
Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити таке. 
 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня                     2008 року).
 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
 
За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. 
 
Як вбачається із інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року зареєстроване 20 липня 2017 року, а 24 липня 2017 року воно було оприлюднено. 
 
Таким чином, із 24 липня 2017 року позивач мав можливість ознайомитися із вказаним судовим рішенням.
 
У касаційній скарзі заявник не надав логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало позивачеві ознайомитися із заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 14 липня 2017 року, та звернутися із апеляційною скаргою протягом встановленого строку на апеляційне оскарження. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції   залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо   визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак	
 	   	
 	І. Ю. Гулейков	
 	   	
 	Г. І. Усик