ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8013/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 лютого 2020 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                          Кузьменка В.В.,
                                                                                                        Шурка О.І.,                                               за участі секретаря судового засідання                                        Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2019 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у            м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» про застосування заходів реагування,
                                                    В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві   звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення будівництва ТОВ «Укрбуд Інвест», місцезнаходження юридичної особи: вул. Бастіонна, 14-А, офіс 42, м. Київ, код ЄДРПОУ 39534785, яке здійснює господарську діяльність по вулиці Освіти, 14 в Солом`янському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити за адресою: м. Київ, вул. Освіти, 14.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Представник апелянта у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання з`явився, проте не підтвердив у встановленому порядку свої повноваження.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308  КАС України,  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 13.12.2018 № 740 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві «Про проведення планових перевірок», вирішено провести планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки     ТОВ «Укрбуд Інвест», за адресою: м. Київ, вул. Освіти, 14.
Перевірка вказаного об`єкта проведена у період з 24.01.2019 по 06.02.2019 згідно посвідчення на проведення перевірки від 14.01.2019 № 601, за результатами проведення якої, складено акт № 47.
Під час проведення перевірки був присутній виконроб Твердий Дмитро Олександрович .
Згідно висновків акта перевірки, контролюючим органом встановлено наступні порушення норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
1.Територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ISO 6309:1987,1DT); на порушення п. 8 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України.
2.Для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також не указано, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі; на порушення п. 10 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України.
3.Працівники об`єкта не дотримуються встановленого протипожежного режиму; на порушення п. 11 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України.
4.Усі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не проходять інструктажі з питань пожежної безпеки (протипожежні інструктажі); на порушення п.15 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України.
5.Не підтверджено проведення розрахунків часу евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 "Пожарная безопасность. Общие требования"; на порушення п. 2.33 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України.
6.Розміщення виробничих, складських та допоміжних будинків і споруд на території будівництва не відповідає затвердженому у встановленому порядку генплану, опрацьованому у складі проекту організації будівництва; на порушення п. 4.5 глави 4 розділу VІІ Правил пожежної безпеки України.
7.Біля в`їздів на будівельний майданчик відсутні плани з нанесеними на них будівлями і спорудами, що будуються, а також допоміжними будівлями і спорудами, в`їздами, під`їздами, вододжерелами, засобами пожежогасіння та зв`язку; на порушення п. 4.9 глави 4 розділу VІІ Правил пожежної безпеки України.
8.На кожному тимчасовому, мобільному будинку та споруді не вивішені таблички із зазначенням її призначення, інвентарного номера, прізвища особи, відповідальної за її експлуатацію та протипожежний стан; на порушення п. 4.7. глави 4 розділу VІІ Правил пожежної безпеки України.
9.До початку основних будівельних робіт на будові не забезпечено протипожежне водопостачання від пожежних гідрантів на водогінній мережі або з резервуарів (водойм); на порушення п.4.47 глави 4 розділу VІІ Правил пожежної безпеки України.
10.Будинки, що зводяться не забезпечено первинними засобами пожежогасіння з розрахунку: на 200 м-2 площі підлоги - один вогнегасник (якщо площа поверху менша за 200 м-2 - два вогнегасники на поверх), бочка з водою, ящик з піском; на порушення п.4.48. глави 4 розділу VІІ Правил пожежної безпеки України.
11.Тимчасові мобільні споруди не забезпечені первинними засобами пожежогасіння; на порушення п. 4.6. глави 4 розділу VІІ Правил пожежної безпеки України.
12.Для всіх приміщень (тимчасових, мобільних споруд) виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 "Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою", а також клас зони згідно з "Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок" (далі - НПАОП 40.1-1.32-01); на порушення п. 2.9 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України.
13.Місце прилягання світильників у тимчасових, мобільних будинках та спорудах до облицювання стелі не захищено негорючим теплоізоляційним матеріалом або матеріалом групи горючості Г1; на порушення п. 1.11 глави 1 розділу ІV Правил пожежної безпеки України.
14.Не надано акти проведення прихованих робіт на прокладання проводів у тимчасових, мобільних будинках та спорудах; на порушення п. 1.12. глави 1 розділу ІV   Правил пожежної безпеки України.
15.Допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в мобільних будівлях; на порушення п. 1.8. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
16.Проводи і кабелі зовнішньої електропроводки не у усіх випадках прокладено у мобільні споруди з ущільненням. Уводи в ці будівлі не виконано крізь стіни в кабельних проходках таким чином, щоб вода не могла накопичуватися в проходці і проникати всередину будівлі; на порушення п. 1.1. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
17.3'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в побутових приміщеннях (мобільних будівлях) не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; на порушення п. 1.6. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
18.Електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки); на п. 1.16. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
19.В мобільних будівлях допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами); на порушення п. 1.18. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
20.В мобільних будівлях допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою та такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості ізоляцією; на порушення п. 1.18. глави 1 розділу Правил пожежної безпеки України.
21.В мобільних будівлях допускається користування пошкодженими розетками, відгалужувальними та з`єднувальними коробками, вимикачами та іншими електровиробами; на порушення п. 1.18. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
22.В мобільних будівлях допускається підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи; на порушення п. 1.18. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
23.Допускається в мобільних будинках відкрите прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів на відстані від них до горючих основ (конструкцій, деталей) менше 0,01 метра; на порушення п. 1.12. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
24.В мобільних будинках допускається встановлення електророзеток, вимикачів, перемикачів та інших подібних апаратів на горючі основи без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата, по всій його площі, не менше ніж на 0,01 метра в мобільних будинках; на порушення п. 1.17. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки України.
25.Пожежні щити не в повному обсязі забезпечені засобами пожежогасіння (вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2x2 м - 1 шт., гаки - 3 пгг., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.); на порушення п. 3.6 глави III розділу V ППБУ п. 3.11 глави 3 розділу V Правил пожежної безпеки України.
26.Не всі наявні вогнегасники пройшли технічне обслуговування; на порушення п. 2.2 глава 2 розділу III Правил пожежної безпеки України   п. 3.17 глави 3 розділу V Правил пожежної безпеки України.
27.Не проведено оцінювання вогнестійкості конструктивної системи будинку; на порушення п. 5.5 ДБН В.1.1-7.
Від підписання акту керівник суб`єкта господарювання   або уповноважена особа чи треті особи відмовились.
Оскільки відповідачем не було усунуто виявлені перевіркою порушення, позивач звернувся до суду з позовом про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду, оскільки вважає, що зазначені порушення можуть створювати реальну загрозу життю та здоров`ю людей, що працюють на об`єкті, а також відвідувачів.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з наступного:
-          позивачем не надано пояснень, чому саме генеральний підрядник об`єкту будівництва включений до плану перевірок і, відповідно, є відповідальним за дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об`єкті будівництва;
-          роботи на будівельному об`єкті виконуються вчасно та, станом на 15.08.2019, майже весь комплекс будівельних робіт, передбачений договором, завершений;
-          після складення акта перевірки № 47, відповідачем самостійно вжито заходи на усунення встановлених порушень, які можливо було усунути, отримано інформацію від підрядника щодо виконання його зобов`язань із забезпечення пожежної безпеки, про що надано відповідні докази під час розгляду справи;
-          крім того, суд першої інстанції вказав на те, що майже всі порушення стосуються саме процесу будівництва, а їх усунення має сенс лише до завершення будівництва, і використання об`єкту нерухомого майна після введення його в експлуатацію вказані порушення не стосуються. На дату розгляду даного спору в суді, тимчасових споруд на будівельному об`єкті немає, тоді як низка порушень стосуються саме експлуатації мобільних будиночків;
-          відповідачем надано докази усунення ним до завершення будівництва порушень, пов`язаних з дотриманням протипожежного режиму, призначенням відповідальних осіб, проведенням необхідних інструктажів, тощо;
-          у частині висновків акта перевірки про порушення, пов`язані з проектною документацією на будівництво, суд першої інстанції дійшов до висновку про їх непідтвердженість матеріалами справи та відсутність підстав для їх врахування.
Зважаючи на вказане вище, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до першого речення ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджено Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013,   Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються   Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  від 05.04.2007 № 877-V.
Так, ч. 1   ст. 1 Закону № 877,   встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених   законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до положень ст. 5 Закону України № 877-V, планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 7   Закону № 877,   за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 7  Закону № 877,   на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені   законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.  
У свою чергу, припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, регулюються    Кодексом цивільного захисту України № 5403 від 02.10.2012.
Відповідно до ч. 2   ст. 68 Кодексу цивільного захисту, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Разом з тим, згідно зі ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.
Згідно з ч. 1  ст. 70 Кодексу цивільного захисту, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;                           6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2  ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).                                                                                                                                                                                                                           
Таким чином, ст. ст. 69, 70 Кодексу цивільного захисту України, передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей та одночасно мають бути співмірними.
Так, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді зупинення будівництва, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що між                ТОВ «Укрбуд Інвест» та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» укладено договір підряду на виконання робіт по реконструкції гуртожитку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Освіти, 14 у Солом`янському районі м. Києва № 1135/КБ від 27.04.2018 (об`єкт перевірки).
Відповідно до умов зазначеного договору, замовником виконання робіт є                ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», Генпідрядником ТОВ «Укрбуд Інвест».
Відповідно до п. 1.3 договору підряду № 1135/КБ від 27.04.2018, закінчення робіт-вересень 2019 року.
При цьому, до плану перевірок включено саме позивача, як генерального підрядника будівництва, тоді як замовник будівництва, підрядник, а також власник об`єкта нерухомого майна, не перевірялись.
Згідно з умовами договору № 1135/2 на виконання робіт по реконструкції гуртожитку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Освіти , 14 у Солом`янському районі м. Києва, укладеного відповідачем з ТОВ «М.В.Інвест», як підрядником, саме підрядник здійснює навчання та інструктаж своїх працівників, веде журнал охорони праці, тощо, забезпечує дотримання на будівельному майданчику техніки безпеки у будівництві, протипожежних заходів (п. 5.4.7 договору). (а.с. 114-119)
Згідно з поясненнями відповідача, на об`єкті будівництва знаходиться постійно лише один його працівник - виконроб, тоді як інші працівники є працівниками підрядника та субпідрядника.
Тож, ані під час розгляду даного спору в суді першої інстанції, ані під час розгляду апеляційної скарги, контролюючим органом так і не було надано пояснень, чому саме генеральний підрядник об`єкту будівництва включений до плану перевірок і, відповідно, є відповідальним за дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об`єкті будівництва, з врахуванням вказаних вище обставин.
Також, як встановлено під час розгляду справи, роботи на будівельному об`єкті «Реконструкція гуртожитку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Освіти, 14 у Солом`янському районі м. Києва» виконуються вчасно та, станом на 15.08.2019, майже весь комплекс будівельних робіт, передбачений договором, завершений.
Після складення акта перевірки № 47, відповідачем самостійно вжито заходи на усунення встановлених порушень, які можливо було усунути, отримано інформацію від підрядника щодо виконання його зобов`язань із забезпечення пожежної безпеки, про що надано відповідні докази під час розгляду справи в суді першої інстанції. (а.с. 88-134, 145-169, 174-181)
Крім того, слід врахувати й те, що більшість порушень, вказаних в акті перевірки, стосуються саме процесу будівництва, а тому, їх усунення має сенс лише до завершення будівництва, після введення об`єкта будівництва в експлуатацію - вказані порушення не будуть нести загрозу, оскільки, у зв`язку з виконанням майже всього комплексу будівельних робіт, передбачених договором, тимчасових споруд на будівельному об`єкті вже немає - вони виконали свою тимчасову функцію та демонтовані.
Відповідачем надано до суду першої інстанції докази усунення ним до завершення будівництва порушень, пов`язаних з дотриманням протипожежного режиму, призначенням відповідальних осіб, проведенням необхідних інструктажів, тощо.
Щодо порушень, пов`язаних з проектною документацією на будівництво, слід врахувати таке.
Щодо п. 27 акту перевірки - не проведено оцінювання вогнестійкості конструктивної системи будинку; на порушення п. 5.5 ДБН В.1.1-7.
Згідно з ч. 5 ст. 55 Кодексу № 5403-VI, обов`язок із забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації. 
Згідно з п. 5.5 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги», при впровадженнi в практику будiвництва будинкiв з конструктивними системами, для яких неможливо визначити ступiнь вогнестiйкостi, рiшення щодо вiднесення їx до певного ступеня вогнестiйкостi, слiд приймати за результатами оцiнювання вогнестiйкостi конструктивної системи будинку в цiлому або частини такої конструктивної системи. Оцiнювання вогнестiйкостi може бути проведено розрахунковими та експериментальними методами за стандартами, якi вiдповiдають європейським вимогам з проектування, або за методиками, розробленими з урахуванням вимог додатка В цих Норм або шляхом натурних вогневих випробувань фрагментiв будинку або будинку в цiлому за ДСТУ Б В.1.1-18.
Відповідно до ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об`єктів будівництва", за вогнестійкістю усі будівлі та споруди діляться на вісім ступенів - І, II, III, І На, ІІІб, IV, ІVа, V.
Згідно п. 5.5 ДБН В.1.1-7:2016, його положення стосуються випадків неможливості визначити ступiнь вогнестiйкостi об`єкта.
У даному випадку згідно копії додатку до експертного звіту № 3-333-17-ЕП/КО від 20.12.2017 щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція гуртожитку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Освіти, 14 у Солом`янському районі м. Києва», визначено ІІ ступень вогнестійкості (арк. 7 додатку).
Відповідно, п. 5.5 ДБН В.1.1-7:2016, не підлягає до застосування в даному випадку.
Щодо п. 5 акту перевірки - не підтверджено проведення розрахунків часу евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 "Пожарная безопасность. Общие требования"; на порушення п. 2.33 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України.
Згідно з п. 2.33 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. №1417, для об`єктів IV та V категорій складності згідно з ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва" слід визначати розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 "Пожарная безопасность. Общие требования".
Вказане положення розміщене у п. 2 розділу ІІІ - Утримання будинків, приміщень, споруд, евакуаційних шляхів і виходів, тобто, введених в експлуатацію об`єктів.
До введення об`єкту в експлуатацію всі протипожежні характеристики об`єкта мають визначатися проектною документацією, тоді як відповідач, як підрядник, відповідальний за її дотримання.
Отже, у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем затвердженої проектної документації, зокрема, і у вказаній частині.
Колегія суддів звертає увагу на те, що, дійсно, перевіряючи обгрунтованість позовних вимог відповідного органу ДСНС України про застосування заходів реагування, суд має перевірити: 1) відповідність виявлених порушень з вимогами законодавства, що регулюють дані правовідносини; 2) встановити обсяг та «вагу» зазначених в акті перевірки порушень на предмет існування реальної загрози життю та здоров`ю людей (працівників, відвідувачів);       3) оцінити зібрані під час розгляду спору по суті докази від усіх сторін на предмет здійснення суб`єктом господарювання заходів по усуненню порушень, виявлених під час перевірочного заходу (вжиття заходів по ініціюванню проведення позапланової перевірки, часткове/повне усунення виявлених порушень, пріоритет усунення реальних загроз над «паперовими порушеннями» тощо); 4) надати оцінку спірним правовідносинам щодо наявності/відсутності підстав для застосування заходів реагування. 
Колегія суддів наголошує на тому, що застосування заходів реагування спрямовано не як санкція для відповідача, а виключно для забезпечення безпеки життя та здоров`я людей, які працюють на будівництві та відвідують його, від будь-якого ризику настання небезпечних чинників, а захід реагування має тимчасовий та спонукаючий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.
Проте, слід врахувати, що при вирішенні питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень та фактично зупинення будівництва, слід виходити з того, чи можуть порушення, що так і не було усунуто призвести до реальної загрози життю та здоров`ю людей, адже важливим та необхідним є дотримання балансу наявності можливого ризику з негативними наслідками для суб`єкта господарювання, пов`язаними з блокуванням роботи, що безперечно тягне за собою певні негативні наслідки (додаткові фінансові втрати, репутаційні втрати, порушення строків будівельних робіт, збій з поставками тощо).
Так, колегія суддів вважає, що більшість виявлених порушень, які могли нести реальну загрозу було усунуто суб`єктом господарювання та підтверджується актами перевірки, а інші ж порушення, що не були усунуті - не містять прямого та очевидного впливу на виникнення надзвичайної ситуації та можливості швидкого реагування - збереження життя/здоров`я людей та майна. Слід наголосити, що наявність порушень, які залишились не усунутими, є прямим обов`язком для виконання відповідачем, проте, виходячи з їх суті та можливих ризиків настання надзвичайної ситуації, не є співмірним для застосування заходів реагування у вигляді повного блокування будівництва, наявність порушень, які можливо усунути «на папері» (провести інструктаж, отримати погодження, оформити та упорядкувати дозвільні документи у відповідності до вимог законодавства).  
Також, стороною відповідача було наголошено на тому, що 15 порушень, зазначених в акті перевірки № 47 від 06.02.2019 стосуються саме тимчасових мобільних будівель, проте, станом на час розгляду даного спору, зазначені тимчасові мобільні споруди, що використовувались підрядником ТОВ «М.В.Інвест» на об`єкті будівництва, з урахуванням закінчення основних будівельних робіт, вже вивезені з території об`єкта будівництва.          (а.с. 170-173)
Крім того, під час прийняття судового рішення, мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача, як суб`єкта владних повноважень, звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. За своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим, його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавцем покладений як основа і правова підстава для його застосування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                           О.М. Ганечко

Судді                                                                                                                          В.В. Кузьменко

                                                                                                              О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 26.02.2020.