П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5205/19	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Домусчі С.Д.,
                                – Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання – Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року, прийняте у складі суду судді Андрухіва В.В. в місті Одеса по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-  

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Департамент комунальної власності Одеської міської ради, в якому просило суд: визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради з нерозгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та зобов`язати Одеську міську раду розглянути заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” від 01.09.2017 року вих. №75/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 59Д, орієнтованим розміром 0,5427 га, цільове призначення – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, та у строк, встановлений ст.118 Земельного кодексу України надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” задоволено   частково. Визнано протиправною бездіяльність Одеської міської ради з нерозгляду заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” від 01.09.2017 року вих. №75/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 59Д, орієнтовним розміром 0,5427 га, цільове призначення – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Зобов`язано Одеську міську раду розглянути заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” від 01.09.2017 року вих. №75/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 59Д, орієнтовним розміром 0,5427 га, цільове призначення – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, з прийняттям по вказаній заяві рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Одеська міська рада звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржуване рішення необгрунтованим, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, а у задоволенні позову  відмовити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Апелянт вважає, що   враховуючи визначений ч. 2 ст. 42 ЗК України порядок передачі земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку, застосування ст.ст. 118, 123 ЗК України за аналогією закону є неприпустимим. 
Апелянт зазначає, що неодноразово направляючи до Одеської міської ради додаткову інформацію та документи до поданої Заяви № 75/17, позивачем так і не було висловлено бажання оформлення зазначеної ним земельної ділянки в користування, а не у власність, у зв`язку з чим 05.08.2019 року Департамент зазначив про неможливість передачі прибудинкової території у власність об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку у зв`язку з відсутністю встановленого Кабінетом Міністрів України порядку та рекомендував звернутися з клопотанням щодо оформлення зазначеної земельної ділянки в оренду. Крім того, на думку апелянта, оскільки прийняття відповідного рішення органу місцевого самоврядування стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймається лише на підставі відповідного проекту рішення, внесеного на розгляд пленарного засідання міської ради компетентним виконавчим органом міської ради, який у даному випадку внесений не був, Одеська міська рада просто не мала можливості розглянути такий проект, що безпосередньо свідчить про відсутність бездіяльності Одеської міської ради у спірних правовідносинах, вказує на безпідставність та необґрунтованість оскаржуваного рішення та є підставою для його скасування.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” (код ЄДРПОУ 40587458) зареєстроване 22.06.2016 року за №1 556 102 0000 055806 (а.с. 12-14).
01.09.2017 позивач звернувся до Одеської міської ради з заявою за вих. №75/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність співвласників багатоквартирного будинку земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вулиця Академіка Вільямса, 59 АДРЕСА_1 , орієнтованим розміром 0,5427 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (а.с. 17).
Разом з заявою, як додатки, позивачем було подано: графічні матеріали; витяг з ЄДР про державну реєстрацію об`єднання; копію статуту; копію протоколу №3 від 14.05.2017 року; копію протоколу №2 від 28.08.2016 року; копію наказу від 13.07.2017 року по справі №916/3484/16; копію рішення ОМР від 15.10.2001 року №2806-ХХІІ; копію розпорядження від 25.12.2003 року №2096; копію акту про прийняття будинку до експлуатації; копію розпорядження від 18.11.2004 року №1691; копію акту про прийняття до експлуатації; копію довіреності.   
25.10.2017 року листом за №01-18/1854-09-02 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» про наслідки розгляду заяви із зазначенням, що на даний час Кабінетом Міністрів України порядок передачі земельних ділянок співвласникам багатоквартирного будинку ще не встановлений, розгляд питання щодо надання дозволу на розробку відповідної землевпорядної документації здійснюється відповідно до норм діючого законодавства. Також, було повідомлено про необхідність подання наступних документів: графічних матеріалів (у вигляді геопідоснови М 1:500), на яких зазначено бажане місце розташування (визначити межі) та орієнтований розмір земельної ділянки, копію технічного паспорту (а.с. 18).
03.03.2018 року позивачем надіслано до Одеської міської ради супроводжувальний лист із додатками, а саме: копією графічного плану викопіювання земельної ділянки М 1:500; копією технічного паспорту на будинок; CD-R диском із фотографіями будинку та прибудинкової території (а.с. 19).
01.06.2018 року позивачем надіслано до Одеської міської ради заяву про мету використання землі разом із додатками (копія акту вилучення та передачі майна стягувачу, копія графічного плану викопіювання земельної ділянки М 1:500), в якій зазначено вид використання - для експлуатації і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з прибудинковою територією (а.с. 20).
Листом від 02.07.2017 року за вих. №01-18/1131-09-02 Департамент комунальної власності Одеської міської ради надав позивачу відповідь, в якій зазначив, що Департаментом направлено повторний запит до управління архітектури та містобудування ОМР для розгляду на відповідність місця розташування прибудинкової території ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Повідомлено, що після отримання інформації Департаментом буде підготовлено відповідний проект рішення та направлено до розгляду на сесію Одеської міської ради (а.с. 21).
Листом від 17.07.2018 року Управління архітектури та містобудування ОМР повідомило Департамент комунальної власності Одеської міської ради про те, що Об`єднанню слід додати топогеодезичний план земельної ділянки в М 1:500 із зазначенням меж земельної ділянки, що запитується (з виключенням земельної ділянки, на якій розташована ТП 2937) та із зазначенням меж земельної ділянки згідно договору оренди землі під будівництвом житлового комплексу; правовстановлюючі документи ОСББ, у тому числі сучасну інформацію щодо реєстрації ОСББ в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 22).
Вважаючи протиправною бездіяльністю відповідача щодо  нерозгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та зобов`язати Одеську міську раду розглянути заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” від 01.09.2017 року вих. №75/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 59Д, орієнтованим розміром 0,5427 га, цільове призначення – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач з метою вирішення заяви позивача від 01.09.2017 року вих. №75/17 не прийняв у встановлений законодавством строк та у передбаченій законом формі рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачеві, чим допустив протиправну бездіяльність, унеможливив отримання позитивних висновків для погодження проекту землеустрою чи оскарження рішення, з яким особа незгодна. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем за заявою позивача жодного рішення взагалі не прийнято, наявні правові підстави для зобов`язання відповідача таке рішення прийняти в порядку, встановленому законом.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку; об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 4 зазначеного Закону, об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Набуття права законного володіння земельною ділянкою, для ОСББ, передбачено Земельним кодексом України (далі – ЗК України), зокрема ст. 42, яка є спеціальною нормою щодо земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків та отримання у власність земельних ділянок, які ідентифікуються як прибудинкова територія, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.
Зокрема у п. 1 ст. 42 ЗК України вказано, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством прямо передбачено право об`єднання співвласників багатоквартирних будинків  отримувати безоплатно у власність або у користування земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки.
Щодо посилань апелянта, що суд першої інстанції не врахував відсутності встановленого Кабінетом Міністрів України порядку передачі земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, у власність, колегія суддів зазначає, що відсутність передбаченого Кабінетом Міністрів порядку не може перешкоджати реалізації встановленому нормами чинного законодавства праву співвласників багатоквартирного будинку на отримання земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок, у власність. Зокрема, згідно ч. 4 ст. 6 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. 
Положеннями статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Системний аналіз статей 9, 116  118, 123 ЗК України дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 № 21-358а13).
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон України № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України, статтями 26, 33, 59 Закону України № 280/97-ВР.
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 59 Закону України № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
З системного аналізу наведених  норм чинного законодавства вбачається, що розгляд клопотання у сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирні будинки та яка знаходиться у комунальній власності, повинен прийматись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування 
Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховним Судом у постанові від 23 листопада 2018 року у справі №826/8844/16, і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на застосування судом першої інстанції положень ст. 118, 123 ЗК України за аналогією закону, оскільки у даному випадку імперативний обов`язок вирішення питань регулювання земельних відносин виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради встановлений Законом України № 280/97-ВР. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем жодного рішення за заявою позивача від 01.09.2017 року не прийнято, а надіслання листів позивачу Департаментом комунальної власності, який є виконавчим органом Одеської міської ради та є самостійною юридичною особою, не може собою підміняти рішення Одеської міської ради, до якої було подане звернення позивача, та яка повноважена приймати з цього питання рішення, що свідчить про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо нерозгляду заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” від 01.09.2017 року вих. №75/17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 59Д, орієнтовним розміром 0,5427 га, цільове призначення – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку
Разом з тим, щодо доводів апелянта, що оскільки прийняття відповідного рішення органу місцевого самоврядування стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймається лише на підставі відповідного проекту рішення, внесеного на розгляд пленарного засідання міської ради компетентним виконавчим органом міської ради, який у даному випадку внесений не був, Одеська міська рада не мала можливості розглянути такий проект, що безпосередньо свідчить про відсутність бездіяльності Одеської міської ради у спірних правовідносинах, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, як вбачається з матеріалів справи, заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” від 01.09.2017 року вих. №75/17 була направлена саме на адресу Одеської міської ради, як уповноваженого органу місцевого самоврядування згідно вимог ЗК України, а не до його виконавчих органів. Разом з тим, невнесення відповідного проекту рішення на розгляд пленарного засідання міської ради компетентним виконавчим органом міської ради, на переконання колегії суддів, може свідчити про неналежне виконання виконавчим органом міської ради своїх обов`язків та жодним чином не може свідчити про відсутність бездіяльності Одеської міської ради у межах спірних правовідносин, з урахуванням вимог Закону України № 280/97-ВР.
Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з рішень, які передбачені положеннями ЗК України, а саме щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки відповідачем за заявою позивача жодного рішення взагалі не прийнято, наявні правові підстави для зобов`язання відповідача таке рішення прийняти в порядку, встановленому законом.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ВІЛЬЯМСА 59Д” до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     С.Д. Домусчі

         Суддя:                                                                                     О. О. Кравець