П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
12 лютого 2020  року                                                                     м. Київ
                                                                                  Справа №363/2141/16-ц
 
Резолютивна частина постанови оголошена 12 лютого 2020 року
Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року
            
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Кравець В.А., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи      позивач          ОСОБА_1 
            відповідачі    ОСОБА_2 
            третя особа    Новопетрівська сільська рада Вишгородського                          району Київської області
                                               
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області, ухваленого суддею Баличевою М.Б. 14 березня 2019 року, повний текст рішення виготовлено 20 березня 2019 року в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області, додаткового рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року, ухвалу про виправлення помилки від 04 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області про поділ спільного майна, -
 
В С Т А Н О В И В:
Справа №363/2141/16-ц	 	 	
№ апеляційного провадження:22-ц-824/2229/2020	 	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Баличева М.Б.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.	 	
         ОСОБА_1. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області про поділ спільного майна, в якому просила розділити в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 8 кв.м. наступним чином: виділити в натурі ОСОБА_1 Ѕ частину житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 8 кв.м., а саме: житлову кімнату площею 8,9 кв.м., житлову кімнату площею 4,6 кв.м., кухню площею 9,1 кв.м., прихожу площею 8,3 кв.м., веранду площею 4,8 кв.м., Ѕ частину огорожи 1-7, 1/2 частину сарай «Д», погріб під «Д», вбиральня «Е»; виділити в натурі ОСОБА_2 Ѕ частину житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 8 кв.м., а саме: житлову кімнату площею 26,1 кв.м., житлову кімнату площею 11,5 кв.м., Ѕ частину огорожи 1-7, 1/2 частину сарай «Д»; виділити в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ частині земельної ділянки площею 0,200 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті за проведення експертизи у розмірі 4 892 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві) гривні 84 копійки; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 552 (п`ятсот п`ятдесят дві) гривні.
            В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що позивач відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 квітня 2008 року, виданих державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Єременко Т.М., зареєстрованих за № 1-2054 та № 1-2051, є власником Ѕ частини житлового будинку яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку. Власником іншої Ѕ частини вказаного житлового будинку та Ѕ частини вказаної земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 . Відповідно до технічного паспорту, виданого КП Вишгородське БТІ від 12 грудня 2007 року вищезазначений житловий будинок має загальну площу 88,8 кв.м. та житлову площу 54 кв.м. Житловий будинок складається із наступних приміщень: кухня, 9,1 кв.м.; кімнати 8,9 кв.м., 11,5 кв.м., 26,1 кв.м., 7,5 кв.м., коридору 4,6 кв.м., прихожа 8,3 кв.м., та веранда 4,8 кв.м. Фактично, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін склався певний порядок користування житловим будинком наступним чином: позивач разом із своєю сім`єю користується житловими кімнатами площею 8,9 кв.м. та 7,5 кв.м., коридором площею 4,6 кв.м., кухнею площею 9,1 кв.м., прихожою 8,3 кв.м. та верандою 4,8 кв.м. та має окремий вхід в будинок.        Однак, не дивлячись на те, що між сторонами склався певний порядок користування вказаним житловим будинком, у сторін виникають суперечки та непорозуміння щодо користування їх спільним майном. Позивач зазначає, що в позасудовий спосіб вона позбавлена можливості реалізувати свої права, як власника частини житлового будинку та земельної ділянки, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
            Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області про поділ спільного майна - задоволено.
            Розділено в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 8 кв.м. наступним чином:
            Виділено в натурі ОСОБА_1 Ѕ частину житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 8 кв.м., а саме: житлову кімнату площею 8,9 кв.м., житлову кімнату площею 4,6 кв.м., кухню площею 9,1 кв.м., прихожу площею 8,3 кв.м., веранду площею 4,8 кв.м., Ѕ частину огорожи 1-7, 1/2 частину сарай «Д», погріб під «Д», вбиральня «Е».
            Виділено в натурі ОСОБА_2 Ѕ частину житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 8 кв.м., а саме: житлову кімнату площею 26,1 кв.м., житлову кімнату площею 11,5 кв.м., Ѕ частину огорожи 1-7, 1/2 частину сарай «Д».
            Виділено в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ частини земельної ділянки площею 0,200 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
            Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті за проведення експертизи у розмірі 4 892 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві) гривні 84 копійки.
            Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 552 (п`ятсот п`ятдесят дві) гривні.
            Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації за відступ від ідеальної долі частини майна у розмірі 10 496 (десять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень.
            Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року виправлено описку у резолютивній частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року по цивільній справі № 363/2141/16-ц за позовом по цивільній справі № 363/2141/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області про поділ спільного майна та вказати вірним:
«Розділити в натурі житловий будинок, загальною площею 88,8 кв.м. та господарські споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , відповідно до варіанту № 1 експертизи № 14448/16-44/23569/17- 44 від 03.01.2018 року:
            Виділити в натурі позивачу ОСОБА_1 житлову кімнату площею 8,9 кв.м., житлову кімнату площею 7,5 кв.м., коридор площею 4,6 кв.м., кухню площею 9,1 кв.м., прихожу 8,3 кв.м., Ѕ частину сараю «Д», веранду «І», навіс «Г», Ѕ частину огорожі 1-7.
            Виділити в натурі відповідачу ОСОБА_2 житлові кімнати площею 26,1 кв.м. та кімнату 11,5 кв.м., Ѕ частину огорожді 1-7, Ѕ частину сараю «Д», погріб під «Д», вбиральню «Е».
            Іншу частину резолютивної частини рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року залишити без змін.
            Не погоджуючись з рішенням суду, додатковим рішенням суду та ухвалою суду, якою внесено виправлення у резолютивну частину рішення, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить в частині розподілу та виділення в натурі домоволодіння між співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року та ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 4 квітня 2019 року про виправлення описки, додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 4 квітня 2019 року скасувати. В цій частині постановити нове рішення в такій редакції: «Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
            Провести поділ домоволодіння загальною вартістю 743218 грн., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
            Співвласнику ОСОБА_1 виділити у власність частину домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається:
По житловому будинку А - 1-1 сіни площею 8,3 кв.м вартістю 65260 грн., 1-2 кухня площею 9,1 кз.м вартістю 71550 грн., 1-3 житлова кімната площею 8,9 кв.м вартістю 69978 грн., 1-6 житлова кімната площею 7,5 кв.м вартістю 58970 грн., 1-7 коридор площею 4,6 кв.м вартістю 36168 грн., веранда І площею 4,8 кв.м вартістю 7741 грн., всього по житловому будинку А вартістю 339667 грн., господарські будівлі та споруди: навіс Г вартістю 4534 грн., 1/2 сараю Д вартістю 28056,50 грн., 1/2 частину огорожі 1- 7 вартістю 9847,5 грн.
            Вартість даної частини домоволодіння складає 382105 грн., що дорівнює від вартості домоволодіння 51/100, що більше правовстановлюючої частки на 1/100 або 10496 грн.
            Вказана частина домоволодіння є самостійним об`єктом нерухомого майна.
            Співвласнику ОСОБА_2 виділити у власність частину домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається:
По житловому будинку А - 1-4 житлова кімната площею 11,5 кв.м вартістю 21 грн., 1-5 житлова кімната площею 26,1 кв.м вартістю 205215 грн., всього по житловому будинку А вартістю 295636 грн., господарські будівлі та споруди: 1/2 частину сараю Д вартістю 28056,50 гри., погріб під Д вартістю 18952 грн., вбиральня вартістю 8621 грн., 1/2 частину огорожі 1-7 вартістю 9847,5 грн.
            Вартість даної частини домоволодіння складає 361113 грн., що дорівнює від вартості домоволодіння 49/100, що менше правовстановлюючої частки на 1/100 або на 10496 грн.
            Вказана частина домоволодіння є самостійним об`єктом нерухомого майна.
            Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .
            В частині розподілу земельної ділянки між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті за проведення експертизи в розмірі 4892 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 552 грн. рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року залишити без змін.
            Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3821 грн.
            При цьому посилалась на те, що постановлені по справі рішення та ухвала суду в частині розподілу домоволодіння винесені з грубим порушенням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, припустився помилки у визначенні обсягу спільного майна сторін, невірно поділив це майно, неправомірно стягнув кошти в рахунок компенсації майна.
            В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.
            Представник відповідача ОСОБА_13. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність постановлених по справі рішень.
            Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
            Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
            Як убачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.04.2008 року, яке видане державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Єременко Т.М. та зареєстроване в реєстрі за № 1-2051 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 12.06.2008 року.
         Крім того, позивач ОСОБА_1 є власником Ѕ частини земельної ділянки, розміром 0,200 га від загальної площі 0,265 га, яка розташована на території села Нові Петрівці, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КВ № 019913 виданого на підставі рішення Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30.11.1998 року за № 150 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 871 від 30.12.1998 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.04.2008 року, яке видане державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Єременко Т.М. та зареєстроване в реєстрі за № 1-2054.
         Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого КП Вишгородське БТІ від 12.12.2007 року вищезазначений житловий будинок має загальну площу 80,8 кв.м. та житлову площу 54 кв.м. та складається із наступних приміщень: кухня, 9,1 кв.м.; кімнати 8,9 кв.м., 11,5 кв.м., 26,1 кв.м., 7,5 кв.м., коридору 4,6 кв.м., сіни 8,3 кв.м., та веранда 4,8 кв.м.
         07 листопада 2012 року державним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Ѕ частини за кожним житлового будинку АДРЕСА_2 ), після смерті їх батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1-1614 та видане ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
         07 листопада 2012 року державним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Ѕ частини за кожним земельної ділянки площею 0,200 га, у межах згідно з планом, розташованої на території села Нові Петрівці, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, після смерті їх батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1-1617 та видане ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
         Вказана земельна ділянка належала померлому батьку сторін - ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Новопетрівської сільської ради народних депутатів від 30.11.1998 року № 150, площею 0,265 гектарів в межах згідно з планом на території с. Нові Петрівці, для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства.
         З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.03.2015 року наданого реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області вбачається, що житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 54 кв.м. та складається із: житлового будинку «А», сарай «В», «Д», навіс «Г», погріб «під Д», убиральня «Е», огорода 1,4,7, належить на праві приватної власності по Ѕ частині за кожним ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
         З акту депутата Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області Грищенко Є.Є. від 01.06.2012 року вбачається, що родина ОСОБА_2 з 2002 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
         З актів обстеження умов проживання та виховання дітей в сім`ї від 21.01.2018 року та 21.02.2018 року складених директором Новопетрівського СЦСССДМ - Кот Т .В., фахівцем соціальної роботи Залозною Т.В. та психологом соціального центру - Бевз Т.М. вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , вся родина мешкає в частині вказаного будинку покійних батьків ОСОБА_2 .
         З довідок про реєстрацію місця проживання відділу реєстрації та посвідчень Новопетрівської сільської ради видно, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
            З висновку ДІМ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області Лушпей О.В. від 17.08.2015 року вбачається, що 13 серпня 2015 року до Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області з письмовою заявою зверталася ОСОБА_12 в якій просила прийняти міри до гр. ОСОБА_1 , яка перешкоджала ОСОБА_12 та її чоловіку в користуванні майном не допускаючи останніх у двір за адресою: АДРЕСА_1 . З даного приводу працівниками поліції було рекомендовано звернутися до суду з приводу вирішення цих спірних питань.
         З копій квитанцій про сплату житлово - комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що позивачем ОСОБА_1 здійснюється оплата за надані по вказаній адресі житлово - комунальні послуги.
            Крім того, в матеріалах справи наявні копії договорів про користування електричною енергією, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «АЕС Київобленерго», про надання населенню послуг з газопостачання укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Київоблгаззбут», на підключення водопостачання укладений між ОСОБА_1 та Новопетрівським ККП, про ведення технагляду укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Київоблгаз» за адресою обслуговування: АДРЕСА_1 .
         Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
            Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
            Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
            Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
            Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю.
            Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
            Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
            Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
            Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
            Згідно ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісні власності, з виділенням частки співвласника, може здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
         Судом першої інстанції при вирішенні даної цивільної справи обґрунтовано взято за основу висновок судового експерта Київського НДІСЕ Бідюк Д.В. від 03.01.2018 року № 14448/16-44/23569/17-44 за результатами проведення судової будівельно - технічної та оціночно-будівельної експертизи, з варіантом № 1 якого було погоджено в судовому засіданні між сторонами питання щодо поділу в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 8 кв.м. та виділення в натурі по Ѕ частині між співвласниками даного житлового будинку та земельної ділянки площею 0,200 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
         Я к було встановлено судом,  позивачу та відповідачу належить будинок АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності, зокрема, позивач має у власності Ѕ частину, а відповідач - Ѕ частину цього будинку, а отже, згідно наведених вище правових норм, право на земельну ділянку площею 0,200 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, слід визначати   пропорційно до часток осіб у праві власності  жилого будинку.
            Разом з тим, проводячи розподіл спільного майна між сторонами, суд першої інстанції, невірно зазначив площу житлового будинку, вказавши загальну площу будинку 88,8 кв.м., замість 80,8 кв.м. що підтверджується як технічним паспортом так і висновком експерта. Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи  разом було допущено описку, яка відповідно до вимог ст. 269 ЦПК України може бути виправлена як за ініціативою суду  або за заявою учасників справи.
            За змістом ст.364 ЦК України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
            Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації за відступ від ідеальної долі частини майна у розмірі 10 496 гривень, а відтак право на частку у праві у праві спільної часткової власності у ОСОБА_2 буде припинено з дня отримання компенсації за відступ від ідеальної частини майна, про що учасники справи не позбавлені можливості повідомити органи, що здійснюють реєстрацію прав на нерухоме майно.
            Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.
Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019  року, додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області, ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року  -  залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
            Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                            В.А. Кравець
 
                                                                       О.І. Шкоріна