ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2856/19                                        Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г.В.
суддів:                    Парінова А.Б., Собківа Я.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року
у справі №620/2856/19 (розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження)
за позовом ОСОБА_1 
до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2019 року до Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі - відповідач), в якому просив суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо недолучення до пенсійної справи ОСОБА_1 : копій коринців від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року; врахування щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в склад мінімального розміру пенсії за віком; не зарахування у до стажу роботи у потрійному розмірі періоди роботи з 20.02.1987 по 16.03.1989 і з 01.04.1987 по 31.12.1987, а також не зарахуванню ОСОБА_1 до стажу роботи у полуторному розмірі період роботи з 01.01.1988 року по 14.03.1989 рік;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області долучити до пенсійної справи ОСОБА_1 копії коринців від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року; перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 30.05.2018 мінімальний розмір пенсії за віком (згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") без врахування щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяв здоров`ю, (згідно ст. 51 Закону України "Про статус і соціальна захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильське катастрофи") з врахуванням фактично виплачених сум; - не враховувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, (згідно ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської, катастрофи") ОСОБА_1 в склад мінімального розміру пенсії за віком (згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") ОСОБА_1 ; - зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи у потрійному розмірі періоди роботи з 20.02.1987 року по 16.03.1987 року і з 01.04.1987 року по 31.12.1987 року, а також зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи у полуторному розмірі період роботи з 01.01.1988 по 14.03.1989. 
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії відповідача є протиправними щодо не перерахунку позивачу пенсії на підставі наданих ним додаткових документів та не зарахування йому до стажу роботи у потрійному розмірі періоди роботи з 20.02.1987 року по 16.03.1987 рік і з 01.04.1987 року по 31.12.1987 рік , а також з 01.01.1988 року по 14.03.1989 рік.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо недолучення до пенсійної справи ОСОБА_1 копій корінців на ім`я ОСОБА_1 , від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області долучити до пенсійної справи ОСОБА_1 копії корінців на ім`я ОСОБА_1 , від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року.
У задоволенні решти вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Апелянт зазначає, що відповідь на письмове звернення позивача не є актом індивідуальної дії чи рішення відповідача, яке може бути оскаржене в порядку адміністративного судочинства. Заява про призначення/перерахунок пенсії передбачені порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає задоволенню, а в решті рішення суду без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 30.05.2018 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшення пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2).
Позивач 03.06.2019 року звернувся з клопотанням до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, в якому, зокрема, просив долучити до пенсійної справи копії корінців, від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року.
Листом від 11.07.2019 року № 2599/02/П-12 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача, що за документами пенсійної справи пенсія призначена і виплачується відповідно до чинного законодавства.
Позивач вважаючи порушеними свої права відповідачем, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у виключних випадках для підтвердження періодів роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС можуть прийматись виписки з особових рахунків про здійснення підвищеної оплати праці за умови, що в особових рахунках зазначено за скільки днів здійснено підвищену оплату, а отже, відповідачем протиправно не було долучено до пенсійної справи позивача копій корінців від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновків, з наступних підстав. 
Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями частини 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Тобто підставою для призначення чи перерахунку пенсії є відповідна заява пенсіонера.
Згідно з п. 4.1 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійний фонд України від 25.11.2005 N 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.
Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та іншими законами України.
Приписами частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Нормами частини 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Правові підстави та порядок компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, сім`ям у зв`язку із втратою годувальника та щорічна допомога на оздоровлення таким особам визначено у статті 48 Закону №796-ХІІ.
Згідно зі статтею 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
З аналізу вищезазначених норм, колегія суддів приходить до висновку, що додаткова пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю є видом пенсії.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком (ч. 3 ст. 28 Закону №1058-IV).
Як вбачається з пенсійної справи страховий стаж позивача складає 21 рік 9 місяців 20 днів.
Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2019 р. складає 1497,00 грн, а саме:
1086,33 грн. - основний розмір пенсії за віком ((Зп) 4994,62 грн. х (Кс) 0,21750);
170,82 грн. - додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи;
239,85 грн. - доплата до мінімальної пенсійної виплати.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю, крім осіб, зазначених у пунктах 1 і 1-2 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає прожиткового мінімуму встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога в сумі, що не вистачає до  зазначеного розміру.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" для осіб, які втратили, працездатність, з 1 січня 2019 року встановлений прожитковий мінімум в розмірі 1497,00 грн., з 1 липня 2019 року- 1564,00 грн., з 1 грудня 2019 року - 1638,00 грн.
Таким чином, при визначенні розміру пенсії за віком позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області діяло у межах вищевказаних нормативних актів.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 796-XII час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.
Позивач з 20.02.1987 року по 14.03.1989 рік безперервно працював теслярем-бетонщиком в управлінні будівництва Чорнобильської АЕС СМК-1 на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .
З трудової книжки вбачається, що з 12.02.1987 року по 14.03.1989 рік позивач безперервно працював теслярем-бетонщиком в управлінні будівництва Чорнобильської АЕС.
Також трудовий стаж позивача на Чорнобильській АЕС підтверджується наступними документами: довідкою № 175 від 19.09.1990 року відділу кадрів управління будівництва Чорнобильської АЕС, де вказано, що він дійсно приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09.02.1987 року по 31.01.1989 рік, в якості тесляра-бетонщика; довідка № 2407 від 13.01.1993 року відділу кадрів управління будівництва Чорнобильській АЕС, згідно якої за роботу в населеному пункті 3-й блок, м. Припять, м. Чорнобиль зони відчуження в період з 17.03.1987 року по 31.03.1987 рік по місцю роботи УБ Чорнобильської АЕС СМК-1, тесляр-бетонщик, по табелю за березень 1987 р. і особовому рахунку 4606 виплачено 563,22 крб. з урахуванням коефіцієнту 5; архівною довідкою № 145 від 23.04.2018 року архівного відділу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про зарплату з лютого 1987 року по грудень 1987 року включно; копія наказу № 233 від 18.02.1987 року про прийняття позивача на роботу з 20.02.1987 року теслярем-бетонщиком у управління будівництва Чорнобильської АЕС; архівною довідкою комунальної установи "Іванківський районний Трудовий архів" № 01-27/216 від 10.04.2018 року, де дані про його місце і період роботи, посаду, номери і дати наказів про прийняття на роботу і звільнення, підстав звільнення тотожні з записами у вказаній трудовій книжці (зокрема, місце роботи - управління будівництва Чорнобильської АЕС); архівної довідки комунальної установи "Іванківський районний Трудовий архів" № 01- 27/215 від 10.04.2018 року про зарплату у управлінні будівництва Чорнобильської АЕС з січня 1989 року по березень 1989 року включно, зокрема, з помісячним зазначенням такого коду нарахування як "кратність за зону".
Крім цього, позивач надав Корюківському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Чернігівської області для долучений до пенсійної справи копії корінців за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року від його особового рахунку № 4506 про заробітну плату (що відповідає номеру особового рахунку, зазначеного у вищевказаній довідці № 2407 від 13.01.1993 року відділу кадрів управління будівництва Чорнобильській АЕС), у яких вказано надбавку за кратність (робота в зоні).
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок) при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії, зокрема, додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Первинними документами, що стверджують періоди перебування в зоні відчуження є: довідки про період роботи в зоні відчуження, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи та інші первинні документи, які містять відмітки підприємств, установ, організацій, в складі яких виконувались роботи та які були розташовані в зоні відчуження.
У виключних випадках для підтвердження періодів роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС можуть прийматись виписки з особових рахунків про здійснення підвищеної оплати праці за умови, що в особових рахунках зазначено за скільки днів здійснено підвищену оплату.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не було долучено до пенсійної справи позивача копій корінців від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року.
З аналізу матеріалів справи та норм права колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги шляхом визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо недолучення до пенсійної справи ОСОБА_1 копій корінців на ім`я ОСОБА_1 , від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області долучити до пенсійної справи ОСОБА_1 копії корінців на ім`я ОСОБА_1 , від особового рахунку № 4606 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року.
В частині посилання апелянта, що останнім не приймалося рішення в призначенні / перерахунку пенсії, а направлено лист, який в розумінні законодавства не є актом індивідуальної дії, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 4.2 Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку №22-1).
Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів доходить висновку, що уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку повинен прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні (перерахунку) пенсії з урахуванням коринців від особового рахунку № 4606 поданих позивачем.
Проте, як свідчать матеріали справи відповідач всупереч вимогам законодавства не прийнято рішення, а направлено позивачу лист, що суперечить вимогам Порядку №22-1.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача про підтримання апеляційної скарги відповідача в частині, з наступних підстав.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно з частиною 1 статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Таким чином, дослідивши матеріали справи колегія суддів доходить до висновку, що доводи позивача у відзиві про підтримання апеляційної скарги відповідача в частині є помилковими, оскільки відповідачем фактично просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Крім того, колегія суддів звертає увагу позивача, що останній в разі не погодженням з рішенням суду першої інстанції не позбавлений права оскаржити його в апеляційному порядку.
Також, відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Головуючий суддя:                                                                      Г.В. Земляна

Судді:                                                                                 А.Б. Парінов

                                                                                                    Я.М. Собків