КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/41243/16-ц                                                                                        Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10814/2019                                         Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
          09 грудня 2019 року          Київський апеляційний суд в складі  колегії суддів судової палати в цивільних справах
 
                          Головуючого                      Волошиної В.М.
                          Суддів                                 Панченко М.М., Слюсар Т.А. 
                          при секретарі                     Маличівській Н.В.
 
          Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Орлова Олега Олександровича - представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», треті особи: Комунальне підприємство об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», Публічне акціонерне товариство «Київенерго» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок завданих збитків.  
 
          Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної  скарги, колегія суддів, - 
 
в с т а н о в и л а :
 
         22 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась у суд з   позовом до відповідачів Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»  та на підставі ст. 1166 ЦК України просила суд стягнути на її користь на відшкодування матеріальної шкоди  22 476,33 грн. до яких входить сума 4 930,83 грн. витрат на проїзд та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.  
         Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 . 01.08.2016 о 16-00 год. біля будинку АДРЕСА_2 , де вона  мешкає,  на її автомобіль впало дерево, яке пошкодило ТЗ. 
         Згідно протоколу огляду, автомобіль має  пошкодження у вигляді вм`ятин на даху, подряпин на капоті, пошкодження антени, відірваний молдінг лобового скла з правої сторони, пробито заднє ліве колесо, виявлена вм`ятина над лобовим склом зліва та правою пасажирською дверкою. В результаті падіння дерева на автомобіль  було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 17 545,50 грн. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відмовилась відшкодовувати збитки, повідомивши про відсутність вини організації у її спричиненні. Підприємство повідомило про те, що ним було укладено договір щодо надання послуг по утриманню будинків з ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», яке і має нести відповідальність за падіння дерева на прибудинковій території. Вважала, що падіння дерева сталось внаслідок неналежного виконання відповідачами обов`язків по догляду за зеленими насадженнями, а  оскільки спричинена матеріальна шкода не сплачена, вона звернулася до суду за захистом порушеного права про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Моральну шкоду  обгрунтовувала у емоційних стражданнях родини - порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров`я.
 
         Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року  позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», треті особи: Комунальне підприємство об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», Публічне акціонерне товариство «Київенерго» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок завданих збитків задоволено частково.
         Стягнуто з Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»  солідарно на користь ОСОБА_1    на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 30 931,54 грн, на відшкодування моральної шкоди   5 000 грн.  
         В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
         Стягнуто з Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 162,50 грн з кожного та витрати на проведення експертизи у розмірі  по 1 547,50 грн  з кожного.
 
         Не погодившись із рішенням суду Орлов Олег Олександрович - представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, не доведення обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Не заперечуючи того, що будинок АДРЕСА_2 належить до сфери управління КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та перебуває на його балансовому утриманні.  На думку представника відповідача, КП не є належним відповідачем у справі і не може нести матеріальну відповідальність перед позивачем, оскільки при передачі об`єктів зовнішнього благоустрою будинку, відсутні дані щодо передачі на баланс КП, зокрема дерев, і воно не є балансоутримувачем зелених насаджень, що ростуть на прибудинковій території. При  покладанні відповідальності на відповідача КП на підставі ст. 1166 ЦК України необхідно було встановити    сукупність чотирьох  складових, а саме: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між  протиправною поведінкою особи  та шкодою; вина заподіювача шкоди. Проте,  позивач таких доказів суду не надала. До того ж, в порушення ПДР автомобіль позивача був поставлений у не відведеному для стоянки автомобілів місці і не доведено, що вжито необхідних заходів для його збереження і відповідач КП, як балансоутримувач будинку, біля якого було припарковано зазначений автомобіль, несе відповідальність за його пошкодження. Не аналізувався судом і розмір матеріальної шкоди, стягнутий судом на користь позивача. Факт утримання зелених насаджень балансоутримувачем нічим не підтверджений, а тому покладення на КП відповідальності є безпідставною. Просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у  задоволенні позовних вимог.
 
         У відзиві на апеляційну скаргу Орлова Олега Олександровича - представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» позивач ОСОБА_1 зазначала, що апеляційна скарга є необґрунтованою, обставини, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Так, твердження відповідача про те, що відповідач не є балансоутримувачем об`єктів зовнішнього благоустрою спростовується розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 відповідно до якого на баланс останнього передано не лише будинки, а й об`єкти зовнішнього благоустрою, тобто прибудинкова територія. Зупинилася на Правилах утримання зелених насаджень у населених пунктах України. Зауважила, що її автомобіль не був застрахований по пакету «КАСКО», а тому вона звернулася до суду щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вказувала, що автомобіль нею був припаркований не під знаком «Паркування заборонено», а на протилежному боці, що дозволяє паркування і доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються матеріалами справи. Звернула увагу на те, що відповідач неналежно утримував зелені насадження, що призвело до падіння дерева на її автомобіль та його пошкодження і ця обставина підтверджується матеріалами справи відповідно до яких акт обстеження дерев датований червнем 2015, а дерево впало 01.08.2016, а такі обстеження слід проводити щороку. Щодо розміру матеріальної шкоди, то він був визначений висновком експерта, який і був прийнятий судом до уваги. Окрім того, вважаючи рішення законним, позивач послалась на практику Європейського суду з прав людини. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
 
            Відповідач Приватне підприємство «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» та треті особи: Комунальне підприємство об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», Публічне акціонерне товариство «Київенерго»  у визначений ухвалою суду строк, не скористалися своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
 
          На неодноразові виклики в судові засідання Київського апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , відповідач Приватне підприємство «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», треті особи: Комунальне підприємство об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», Публічне акціонерне товариство «Київенерго» не з`явилися.
 
          Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
         Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті  371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2  ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача ОСОБА_1 , відповідача Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», третіх осіб: Комунального підприємства об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», які про час та місце розгляду справи  повідомлені, в тому числі, і оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України  такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
        Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає   задоволенню з наступних підстав.
 
         Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.
         Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
         Відповідно до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України     „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
 
        Таким чином, апеляційним судом перевіряється законність та обгрунтованість рішення суду лише в частині  задоволених позовних вимог щодо відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». 
 
        Рішення суду  іншими учасниками справи не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України  не є предметом апеляційної перевірки.
 
        Ухвалюючи рішення у справі про часткове задоволення позову ОСОБА_1 про відшкодування шкоди суд першої інстанції виходив з того, що  пошкодження транспортного засобу позивача сталося внаслідок неправомірної бездіяльності відповідачів, зокрема КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», який не вжив належних заходів щодо догляду за зеленими насадженнями на прибудинковій території, що призвело до падіння  дерева на транспортний засіб позивача.
 
        З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.
 
       У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:
1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
        Оскаржуване рішення суду у повній мірі відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального права.
       При ухваленні рішення про  часткове  задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.
        01.08.2016 біля 16 год. 00 хв. в м. Києві на припаркований біля будинку АДРЕСА_2 транспортний засіб «MERSEDES VITO» д.н.з. НОМЕР_1 з невідомих причин впало дерево, при цьому пошкодивши транспортний засіб.
        Транспортний засіб «MERSEDES VITO» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності, як встановлено під час розгляду справи і це не заперечується учасниками процесу, позивачу ОСОБА_1 , яка мешкає в будинку АДРЕСА_2 .
         За даним фактом працівниками Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві проведено перевірку за заявою гр. ОСОБА_3 .
         Досліджені судом першої інстанції в судовому засіданні докази свідчать про те, що факт падіння дерева на автомобіль «MERSEDES VITO» д.н.з. НОМЕР_1 та його пошкодження підтверджується відомостями, які містяться у висновку від 06.08.2016  Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві.
         За відомостями наданими Українським гідрометеорологічним центром державної служби України з надзвичайних ситуацій у довідці №01-20/996 від 22.08.2016, погодні умови в м. Києві 01 серпня 2016 року о 16 год. 00 хв. були такими: 12 год. 00 хв. - хмарність 3 бали, температура повітря 32,5 градусів тепла, без опадів , відносна вологість повітря 35%, вітер південний 5 м/с; 15 год. 00 хв. - хмарність 1 бал, температура повітря 32,1 градус тепла, без опадів, відносна вологість повітря 35%, вітер південний 4 м/с.
         Судом встановлено,що балансоутримувачем будинків АДРЕСА_2 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відповідно до рішення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 209 від 26.04.2007.
         Не  оспорюючи факту падіння дерева на автомобіль, представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» вказував на те, що зелені насадження не їх сфера відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
         При цьому не заперечуючи того, що будинок АДРЕСА_2 належить до сфери управління КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та перебуває на його балансовому утриманні. 
        Між тим, на думку представника відповідача (зміст апеляційної скарги), КП не є належним відповідачем у справі і не може нести матеріальну відповідальність перед позивачем, оскільки при передачі об`єктів зовнішнього благоустрою будинку, відсутні дані щодо передачі на баланс КП, зокрема дерев, і воно не є балансоутримувачем зелених насаджень, що ростуть на прибудинковій території. 
         Проте, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом дивлячись на таке.
        Відповідно до визначення термінів Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій від 17 травня 2005 року, затверджених наказом Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (далі - Правила), прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.
        Пунктом 1.5 Правил утримання житлового фонду передбачено виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150 «Про затвердження примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд».
        Згідно із пунктом 2.17.16 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд передбачено, що до зазначених послуг відноситься озеленення внутрішньоквартальних територій.
         Пунктом 3.8.8. Правил передбачено, що власники озеленених територій зобов`язані забезпечити утримання зелених насаджень. В усіх випадках вирубування дерев здійснюваних у процесі утримання, проводити відповідно до законодавства.
          Відповідно до пункту 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 2006 року № 1045 (далі - Порядок) видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев.
          Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється з рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради.
          У пункті 4 Порядку вказано, що підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень.
          Пунктом 7 Порядку передбачено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку.
          За матеріалами справи, 11.08.2015 було складено Акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, складений комісією призначеною згідно наказу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 8 від 14.01.2013  «Про затвердження складу постійно діючої комісії з обстеження зелених насаджень м. Києва», пов`язаного із знесенням аварійних і сухостійних дерев з якого вбачається, що на території АДРЕСА_2 виявлено ясені, які мають задовільний стан - потребують санітарної обрізки.
          Зазначений Акт складено на замовлення - ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» від 24.07.2015  № 314.
          Проте, під час розгляду справи судом першої інстанції не було отримано доказів, не надано їх і суду апеляційної інстанції, які б свідчили про те, що проводився огляд зелених насаджень у 2016 році, в тому числі, і за адресою АДРЕСА_2 з метою з`ясування належного стану дерев.
          Пунктом 2 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами, або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації.
          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зелені насадження є елементом благоустрою.
          Таким чином, ураховуючи те, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», тому саме це підприємство зобов`язане проводити необхідні заходи щодо утримання зелених насаджень на прибудинковій території вказаного будинку.
           Згідно зі статтею 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
          Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
          Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
          Оскільки балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку по  АДРЕСА_2   є  КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», то саме на нього, як одного з відповідачів у справі, покладено обов`язок щодо відшкодування майнової шкоди, завданої власнику автомобіля.
           Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
           Згідно із частинами першою-другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
          Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
         Розмір такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
          Задовольняючи частково позов  ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що будинок АДРЕСА_2    знаходиться на балансі КП«Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», у зв`язку із чим на нього, як одного з відповідачів, покладено обов`язок щодо відшкодування майнової шкоди, завданої власнику автомобіля, розмір якої визначено відповідно до висновку  експерта № 17490/17-54, складений 18.10.2017 за результатами дослідження проведеного фахівцями Київського НДІ судових експертиз МЮ України ,що складає 30 931,54  грн.
          Крім того, законодавством передбачено відшкодування моральної шкоди, розмір якої визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.За таких обставин, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд стягнув 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.
         Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені. 
         Суд першої інстанції, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок по суті спору під час ухвалення рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які є належними та достатніми для вирішення зазначеного спору.
          Доводи апеляційної скарги з приводу  неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, не доведення обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також посилання на те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 , але при  передачі об`єктів зовнішнього благоустрою будинку, відсутні дані щодо передачі на баланс КП, зокрема дерев і воно не є балансоутримувачем зелених насаджень, що ростуть на прибудинковій території, а тому не повинно нести відповідальності щодо зелених насаджень, що не врахував суд при постановленні рішення, і що на думку представника відповідача, призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.
         Всі висновки суду першої інстанції щодо  правомірності заявленого позову та  можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного  рішення. 
         Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга  представника  відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не містить, в ході апеляційного розгляду   сторона відповідача також не навела таких обставин.
        За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній  скарзі, не спростовують їх, тому підстав до скасування оскаржуваного  рішення немає.
 
       Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384  ЦПК України, колегія суддів ,- 

п о с т а н о в и л а :
 
          Апеляційну  скаргу  Орлова Олега Олександровича - представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»  відхилити.
          Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року залишити без змін.
 Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення,  зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

        Головуючий:                                                     
 
        Судді: