Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року                                                         м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року, -
встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
Як встановлено судом, 25 серпня 2019 року о 20 год. 53 хв. по вул. Поповича 43 в м. Рівне,  ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився в КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свої вимоги мотивує тим, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного стану було складено 25.08.19 року о 21:08 год. в той час як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів складено о 21:05 год., тобто до направлення на огляд, що в свою чергу свідчить про порушення норм ст. 266 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся судом у встановленому законом порядку.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2019 року о 20 год. 53 хв. по вул. Поповича 43 в м. Рівне,  ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився в КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР, результат якого складає 0.70 промілле.
Згідно п.6 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735)», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №171882 від 25 серпня 2019 року (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 серпня 2019 року (а.с.3); висновком КП «Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, який затверджений печаткою даної установи та в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4);
Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.9 «а» ПДР, оскільки факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджується матеріалами справи.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого право поруш ення і меті адміністративного стягнення.
З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду Сачук В.І.