ПОСТАНОВА
Іменем України

04 березня 2020 року 

м. Київ
справа №375/1480/16-а
адміністративне провадження №К/9901/29378/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 (колегія у складі суддів Грибана І.О., Беспалова О.О., Парінова А.Б.)
у справі № 375/1480/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції у Київській області,
третя особа - Міністерство внутрішніх справ України,
про визнання протиправною відмови та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Київській області у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності;
- зобов`язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 24.03.2016.
2.          Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 07.02.2017 адміністративний позов задоволено повністю.
3.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 рішення суду першої інстанції скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Київській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі інвалідності. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Київській області розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду другої групи захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти відповідне рішення за його заявою від 06.05.2016. 
4.          У касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.06.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.
6.          У запереченні на касаційну скаргу Головне управління Національної поліції в Київській області просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
7.          У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 15.08.1996 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а саме в Рокитнянському РВ ГУ МВС України в Київській області. З 07.11.2015 по 27.01.2016 проходив службу на посаді інспектора Рокитнянського відділу поліції ГУ НП України в Київській області.
9.          З 27.01.2016 позивача - капітана поліції, інспектора Рокитнянського відділу поліції ГУ НП України в Київській області, звільнено зі служби в поліції у запас за ст. 77 п. 1 пп. 2 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».
10.          Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 37/ЗВ, виданого Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» від 22.01.2016, позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час у зв`язку із захворюванням, що пов`язане з проходженням служби в ОВС.
11.          З 23.03.2016 позивачу встановлено до 24.03.2017 другу групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС.
12.          06.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
13.          Листом від 01.06.2016 № 29/Ч-290 Головне управління Національної поліції в Київській області повідомило позивача, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам поліції по причині інвалідності у зв`язку із захворюванням, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ, законодавством не передбачено.
14.          Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що оскільки позивачу встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС, то у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.
16.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції, і приймаючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції вказав, що заява позивача про виплату одноразової грошової допомоги по суті не розглядалася, відповідного рішення відповідачем за результатами розгляду заяви не прийнято. 
Тому права позивача необхідно захистити шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не розгляду заяви позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання розглянути заяву позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вимог законодавства.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.           Позивач у касаційній скарзі наголошує на тому, що на його думку заява про виплату одноразової допомоги розглянута відповідачем по суті, а ухвалення нової постанови апеляційним судом не гарантує йому дотримання його прав від наступних порушень з боку відповідача.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
19.          07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».
20.          До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» і «Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).
21.          Згідно з п. 5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».
22.          За змістом п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
23.          Згідно з ч. 2 ст. 97 вказаного Закону порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
24.          Згідно з п. 1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
25.          За змістом пп. «б» п. 4. ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на день виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги) поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.
26.          З огляду на викладене, слід констатувати наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому інвалідності, по причині захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
27.          Разом з тим, аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону України «Про Національну поліцію». У зв`язку з цим необхідно зауважити, що позивачу підлягає нарахуванню і виплату одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому саме Законом України «Про Національну поліцію», а не Законом України «Про міліцію» і Порядком № 850, оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського.
28.          Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 (справа № 554/155/17) і колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.
29.          Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам поліції по причині інвалідності у зв`язку із захворюванням, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ, законодавством не передбачено, то слід констатувати, що заява позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги не розглядалась по суті порушеного в ній питання відповідно до Порядку №4, а відтак і не приймалось будь-яких рішень з цього питання.
30.          Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача, яка призвела до порушення прав позивача.
31.          За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо не розгляду заяви стосовно виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання розглянути таку заяву відповідно до вимог законодавства.
32.          Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 (справа № 757/9476/17-а) і колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.
33.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
34.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -          

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 у справі № 375/1480/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб