ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 810/3035/17                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції:  
                                                                                                                           Бараненко С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого – судді           Костюк Л.О.;                    
суддів:                                 Бужак Н.П., Кобаля М.І..;
за участю секретаря:       Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 на рішення Козелецький районний суд Чернігівської області від 30 вересня 2019 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, смт. Козелець, дата складання повного тексту рішення – 10 жовтня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказу і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року, ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Козелецький районний суд Чернігівської області з позовною до Командира військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про     визнання протиправними дій, скасування наказу і зобов`язання вчинити дії, мотивуючи позов тим, що він з 03 квітня по 18 липня 2017 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) с. Гончарівське Чернігівської області.
За повідомленням відповідача від 11.07.2017 року № 941, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (п/п НОМЕР_2 ) № 705 від 02.05.2017 року за підсумками роботи за травень 2017 року сержанту ОСОБА_1 встановлено розмір премії в розмірі 0 відсотків, підстава- протокол КИЧР № 000058 від 09.05.2017 р. щодо вживання спиртних напоїв, протокол КИЧР № 00052 від 09.05.2017 р. щодо вживання спиртних напоїв, виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 1377 від 09.05.2017 року щодо вживання спиртних напоїв. 
Позивач вважає такі дії відповідача в частині встановлення позивачеві премії в розмірі 0 (нуль) відсотків, тобто позбавлення премії повністю, є протиправними
Рішенням Козелецький районний суд Чернігівської області від     30 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) щодо позбавлення ОСОБА_1 премії повністю за травень 2017 року.
Скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 02.06.2017 року №705 в частині встановлення сержанту ОСОБА_1 розміру премії в розмірі 0 (нуль) відсотків за підсумками роботи за травень 2017 року.
Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) вилатити ОСОБА_1 премію за травень 2017 року у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.
Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. 
Як встановлено судом першої інстанції, що згідно наказу командира військової частини – польова пошта НОМЕР_2 № 705 від 02.05.2017 року «Про встановлення розмірів премії, надбавки та грошової винагороди військовослужбовцям частини ща підсумками роботи за травень 2017 року – військовослужбовцю сержанту ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни, виплатити премію та грошову винагороду в розмірі (розмір місячної премії у % від максимальної премії) 0%. 
В графі «примітка» зазначено, що підставою послугували, протокол КИЧР № 000058 від 09.05.2017 року щодо вживання спиртних напоїв, протокол КИЧРГ № 000151від 09.05.2017 року щодо вживання спиртних напоїв, протокол № 000152 від 09.05.2017 року щодо вживання спиртних напоїв, виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 1377 від 09.05.2017 року щодо встановлення факту вживання алкоголю.
Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2     ст. 19 Конституції України     органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Згідно ч.1 ст.     2 КАС України     завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Нормами ч.3     ст.73 КАС України     визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2     ст.77 КАС України     встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених     статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.
Відповідно     ст. 69 ч. 1 КАС України     доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно п.31.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260 (далі в межах даного тексту «Інструкції):
Командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю:
- за невихід на службу без поважних причин;
- за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння);
- у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, позбавлення військового звання (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладання дисциплінарного стягнення вищим командиром (начальником));
- у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину);
- у разі накладення на військовослужбовця у календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення “зауваження” (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (начальником));
- у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість (за місяць, у якому було здійснено відрахування);
-у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу або науково-дослідної установи (за місяць, у якому закінчилося навчання).
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу, що було встановлено саме факт вживання позивачем алкогольних напоїв на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані тобто, що позивач 09.05.2017 року вживав спиртні напої на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані.
Щодо пояснень позивача , що 09.05.2017 року перебував у відпустці і на службі та на території військової частини не перебував, колегія суддів зазначає наступне.
Так, даний факт відповідачем не спростовано 
Також, не надано доказів, що за результатами розгляду протоколів     КИЧР № 000058 від 09.05.2017 року щодо вживання спиртних напоїв, протокол КИЧРГ № 000151від 09.05.2017 року щодо вживання спиртних напоїв, протокол № 000152 від 09.05.2017 року щодо вживання спиртних напоїв, які зазначені в графі « примітка» оскаржуваного наказу і які послугували підставою для     прийняття рішення відповідачем про виплату     військовослужбовцю сержанту ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни, премію та грошову винагороду в розмірі (розмір місячної премії у % від максимальної премії) 0%, було прийнято відповідне рішення про притягнення його до дисциплінарної або адміністративної відповідальності.
Окрмі зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так-як п.31.6 Інструкції, визначено вичерпний перелік, коли командир позбавляє військовослужбовця премії повністю. В оскаржуваному наказі не зазначено жодної з підстав, перелічених у п.31.6 Інструкції, які б надавали командиру позбавити позивача премії повністю.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень     та     у спосіб, що визначені     Конституцією     та     законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод     та     інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.          
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Козелецький районний суд Чернігівської області від     30 вересня 2019 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.
(Повний текст виготовлено – 27 січня 2020 року).

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль