ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року м. Харків
Справа № 643/15394/19
Провадження № 22-ц/818/ 977/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кругової С.С.,
суддів  Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,
секретаря: Кучер Ю.Ю.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1  про забезпечення позову до пред`явлення позову, -
за апеляційною скаргою адвоката Малойвана Євгена Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2019 року,  постановлену суддею Мельниковою І.Д.,-
в с т а н о в и в :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відчуження будь-яким шляхом квартири (або її частини) за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він має намір звернутись до суду з позовом про визнання протиправним рішення виконавчого органу Харківської міської ради про передачу у власність відповідачам ОСОБА_2 та іншим шляхом приватизації державного житлового фонду квартири за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане 29.03.2019 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, рег.№5-19-322480-Ц2. Відчуження відповідачем зазначеної спірної квартири значно утруднить виконання рішення у майбутньому. 
Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. Заборонено відчуження будь-яким шляхом квартири (або її частини) за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.
Адвокат Малойван Євген Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_2  звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам, не обгрунтував необхідність вжиття таких заходів, не з`ясував кому на праві власності належить квартира, на яку накладено обтяження. З 23 вересня 2019 року власником квартири є ОСОБА_3 , якого не залучено до участі у справі. Позивач не довів, що оскаржуваним свідоцтвом про право власності на житло порушуються будь-які його права. 
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Крячко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відзив мотивований тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга не містить доводів, які б були підставою для її скасування. Вважає, що ухвала Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року не порушує прав ОСОБА_2 , оскільки він з 23 іересня 2019 року не є власником спірної квартири, що є підставою для залишення без задоволення його апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7).

Згідно з довідкою КП «Жилкомсервіс» від 09.10.15 ОСОБА_4 був прописаний у АДРЕСА_1 (а.с. 8). 

За даними Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.12.19 власником квартири АДРЕСА_1 є - ОСОБА_3 (а.с. 37-38).

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову,  ОСОБА_1 посилався на те, що всупереч ухвалі Московського районного суду м. Харкова від 30.06.16, залишеній без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11.10.17 в частині заборони на передачу спірної квартири у власність в тому числі приватизації - право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 . 
Також, з матеріалів справи вбачається, що 23.09.19 право власності на спірну квартиру набув ОСОБА_3 .
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Колегія суддів дійшла висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки існує обґрунтоване припущення невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та є співмірними з заявленими позовними вимогами.
Ключовим завданням при вирішенні необхідності забезпечення позовних вимог є забезпечення в подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає, оскільки вважає, що права ОСОБА_2 ніяким чином не порушуються. На час постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_2 не був власником спірної квартири. Що стосується розгляду питання про забезпечення позову без врахування, що існує новий власник, то це не є підставою для скасування ухвали, оскільки заяву про забезпечення позову подано до пред`явлення позову. Питання щодо складу осіб, а саме вступу у справу, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (ст. 197 ЦПК України), яке ще не відбулося.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення з додержанням норм процесуального права. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.  367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката Малойвана Євгена Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                         С.С. Кругова

Судді                                                                                                         І.В. Бурлака

                                                                               Н.П. Пилипчук

повний текст постанови
складено 17 лютого 2020 року