ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Постанова
Іменем України
Справа № 2011/5469/12
Провадження № 22-ц/818/84/20
28 січня 2020 року         
м. Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого         – Сащенко І.С.
суддів          – Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.
за участю секретаря Іманвердізаде А.А.
учасники справи: 
позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року по справі за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,-
встановив:
У січні 2016 року представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що після ухвалення Дзержинським районним судом м. Харкова 07.02.2013 року рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за опалення та гарячу воду та набранням цим рішенням сили 10.12.2014 року представники підприємства неодноразово зверталися до суду із заявами про отримання виконавчого листа, проте лист отримано лише 09.12.2015 року, а відтак строк пред`явлення пропущено не з їх вини.
У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення заяви.
ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року заяву КП «Харківські теплові мережі» задоволено. Поновлено КП «Харківські теплові мережі» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі 2011/5469/12, №2/2011/3505/12 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 15 березня 2009 року по 29 лютого 2012 року у розмірі 5535, 84 гривень.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.
Скарги мотивовані неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не мав права розглядати матеріали справи по заяві позивача, оскільки з моменту постановлення ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2013 року про стягнення з відповідачів заборгованості за опалення та гарячу воду минуло вже більше шести років. В той час, як виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки - інші виконавчі документи – протягом року.
У відзиві на апеляційну скаргу КП «ХТМ» зазначило, що після набрання законної сили рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2013 року підприємство неодноразово зверталось із заявами про видачу виконавчих листів, проте виконавчий лист КП «ХТМ» було видано лише 09.12.2015 року. Крім того, відповідачі є постійними боржниками, добровільно рішення суду не виконують, що ускладнює фінансове становище підприємства.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2013 року частково задоволено позовні вимоги КП «ХТМ» по справі № 2011/5469/12 та присуджено до солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 15 березня 2009 року по 29 лютого 2012 року у розмірі 5535, 84 гривень. 
Рішення набрало законної сили 10.12.2014 року.
КП «ХТМ» на протязі 2015 року неодноразово зверталися із заявами про видачу виконавчих листів по справі № 2011/5469/12, а саме: 27.05.2015 року, 17.07.2015 року, 30.07.2015 року, 07.10.2015 року. 
Виконавчий лист по справі видано Дзержинським районним судом м. Харкова 09.12.2015 року ( т. 4 а.с. 37 ). 
21 січня 2016 року КП «ХТМ» звернулося до Держинського районного суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Держинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2016 року задоволено заяву КП «ХТМ» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, яка ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03.11.2016 року скасована, справу направлено на новий розгляд.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року заяву КП «Харківські теплові мережі» задоволено.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.  
Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визначених судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу, виданого іншим органом (посадовою особою), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.
Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.
За таких оставин, висновок суду про задоволення заяви КП «ХТМ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є обгрунтованим, оскільки в зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, залишається невиконаним судове рішення про стягнення на користь КП «ХТМ» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за опалення та гарячу воду, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не мав права розглядати матеріали справи по заяві КП «ХТМ», оскільки законом встановлений десятиденний строк для розгляду і вирішення питання про поновлення пропущеного строку ( заява подана 21.01.2016 року, а розглянута 29.08.2016 року ); представники КП «ХТМ» не з`являлися в судові засідання, тому суд повинен був залишити заяву без розгляду; відповідачі не були повідомлені про судове засідання 29.08.2016 року; суддя Федосенко В.В., на їхню думку перебував у щорічній відпустці в день винесення ухвали від 29.08.2016 року - судовою колегією не приймаються, оскільки всі ці заперечення стосуються винесення Дзержинським районним судом м. Харкова ухвали від 29.08.2016 року, яка ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03.11.2016 року скасована за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а лише зводяться до незгоди з постановленою ухвалою суду та законності та обґрунтованості судового рішення не спростовують, в зв`язку із чим відхиляються колегією суддів. 
Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд ,
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2019 року – залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 31.01.2020 року.

Головуючий        І.С. Сащенко

          Судді                                                                              А.І. Овсяннікова  

       І.П. Коваленко