УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №281/779/19 Головуючий у 1-й інст. Данчук В. В. 
Категорія 50 Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді:         Коломієць О.С.
суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б. 
з участю секретаря
судового засідання:         Драч Т.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №281/779/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2019 року, яке ухвалене суддею Данчук В.В. в смт Лугини
встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з  ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб до закінчення нею навчання, а саме: до 01 червня 2021 року включно.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком і сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. На даний час вона досягла повноліття і навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності за спеціальністю «Пожежна безпека» на 3 курсі заочної форми навчання, на платній основі. Позивач вказує, що не працює оскільки не може працевлаштуватись без відповідної спеціальності. В добровільному порядку угоди між сторонами щодо сплати аліментів не досягнуто, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду. 
Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2019 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.08.2019 року і на період її навчання, а саме: по 01.06.2021 року включно, але не більше як до досягнення нею 23 років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. Зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, при визначенні розміру аліментів судом не було враховано, що позивач несе значні витрати не лише на оплату навчання, а й на переїзд до м. Львова, проживання, харчування, що тягне за собою значні витрати. При цьому, вона не має можливості працевлаштуватися, а пенсії її матері недостатньо для її навчання та утримання. Також апелянт зазначає, що судом не було досліджено можливість відповідачем сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки відомості про заробітну плату ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні. Крім того, діти співмешканки відповідача ОСОБА_3 на його утриманні не перебувають.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу позивача відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дав належну оцінку доказам у справі, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.
В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247, 372 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має на утриманні співмешканку та двох її неповнолітніх дітей, молодший з яких хворіє, однак, ОСОБА_2 є фізично працездатним, працює і має можливість надавати допомогу на навчання повнолітній дочці, яка потребує відповідного утримання. 
Проте повністю з таким висновком суду погодитися неможливо виходячи з наступного.
Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (правовий висновок, викладений у постанова ВСУ від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15).
У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. 
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Як визначено ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. 
Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії  НОМЕР_1 виданого виконкомом Путиловицької сільської ради Житомирської області від 14.04.2004 року, актовий запис № 9, батьками  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є  ОСОБА_2 та  ОСОБА_4 (а.с.3).
Позивач ОСОБА_1 на даний час досягла повноліття і з 01.09.2019 року навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності за спеціальністю «Пожежна безпека» на 3 курсі заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, що підтверджується довідкою № 19/206 від 23.08.2019 року (а.с.4). 
Як вбачається з копії договору № 19/373 від 01.09.2019 року та копії квитанції №0.0.1452694371.1 від 02.09.2019 року, загальна вартість навчання ОСОБА_1 становить 21000,00 грн. і позивач вже сплатила 10000,00 грн.
Позивач зареєстрована та проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_5 Мати ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІІ групи, отримує пенсію, бабуся є пенсіонеркою, що підтверджується довідкою № 492 від 27.08.2019 року, копією довідки МСЕК серії 12ААА № 795695 від 28.11.2017 року, довідкою № 380 від 16.10.2019 року (а.с.6,7).
Згідно довідки Лугинської селищної ради № 583 від 22.10.2019 року, в домогосподарстві, в якому зареєстрована ОСОБА_1 , худоба та птиця не утримується, продукти домашнього господарства не реалізуються (а.с.27).
Також судом встановлено, що згідно наданих ОСОБА_2 довідок №546 від 01.10.2019 року, № 547 від 01.10.2019 року, № 548 від 01.10.2019 року, до складу його сім`ї входять та знаходяться на його утриманні: співмешканка ОСОБА_3 та її діти - ОСОБА_6 , 2009 р.н. та ОСОБА_6 , 2012 р. н.. Крім того, у 2013 році ОСОБА_6 була зроблена операція, на підтвердження чого відповідач надав копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 7485 (а.с.28, 29, 32).
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що внаслідок продовження навчання повнолітня дочка відповідача, яка на даний час не працює, хоча має спеціальність, потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, отримує заробітну плату, то висновки суду про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дочці також не суперечать закону.
Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд не врахував, що відповідач на даний час на утриманні інших осіб не має, оскільки з урахуванням положень Сімейного Кодексу України у останнього не виникає обов`язку на утримання неповнолітніх дітей своєї співмешканки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як він не є їх батьком і надання такої допомоги є його правом, а не обов`язком. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) через наявність у нього інших утриманців.
  У зв`язку з цим та відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів до 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно.  
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2019 року змінити, збільшивши розмір присуджених з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів з 1/6 частини до 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 05 лютого 2020 року.

Головуючий                                               Судді