ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 р. 	Справа № 638/15533/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Паляниці Миколи Петровича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Семіряд І.В., м. Харків по справі № 638/15533/19
за позовом                  ОСОБА_1     
до                   Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Паляниці Миколи Петровича                      
про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ

04.10.2019 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Паляниці Миколи Петровича (далі по тексту - інспектор УПП в Сумській області Паляниця М.П., відповідач), в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Паляниці М.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1567061 від 28.09.2019 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі. 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 по справі № 638/15533/19 позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Паляниці Миколи Петровича про скасування постанови - задоволено.
Скасовано постанову серія ЕАК № 1567061 від 28.09.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрито. 
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року по справі № 638/15533/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що позивачку притягнуто тдо адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням п.12.4 Правил Дорожного руху України - перевищенням швидкості руху більше ніж на 25 км/год, що зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam 20/20. Вказує, що зазначений прилад пройшов належну повірку, що підтверджується відповідним сертифікатом ДП "Укрстандартметрологія", чинним до 14.12.2019, відомості про цей прилад як технічний засіб фіксації правопорушення внесено до оскаржуваної постанови. З огляду на викладене, вважає, що відеозапис вказаного технічного приладу TruCam 20/20 є належним, допустимим та достовірним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а оскаржувана постанова за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Однак, судом першої інстанції безпідставно не враховано вказаного відеозапису, а також не взято до уваги, що позивачкою не заперечувався факт вчинення порушення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті.
Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що оскаржувана позивачем постанова не містить даних про технічний засіб, яким було здійснено фіксування правопорушення, які б дали змогу ідентифікувати його, а саме не зазначено серійного номеру приладу TruCam 20/20. Технічний прилад, на який здійснювалось фіксування правопорушення, не мав повірочної пломби, а отже, не був повірений у відповідності до вимог наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 193 від 08.02.2016 «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів». Надана відповідачем копія свідоцтва № 22-01/13557 про повірку лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam 20/20 № ТС000557 не є належним доказом по справі, оскільки не доводить, що це є свідоцтво саме того приладу, яким було здійснено замірювання швидкості руху позивача. Отже, показники швидкості руху автомобіля позивачки, отримані за допомогою приладу TruCam 20/20, не є належним доказом вчинення правопорушення позивачем. Наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери поліцейського також не є належним доказом у справі, оскільки відомості про нього не внесені до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 28.09.2019 Інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Паляницею М.П. було винесено постанову серії ЕАК №1567061, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..
Як зазначено у цій постанові, 28.09.2019 о 14:45 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Тростянець по вул. Шевченка, 142-А, перевищив установлені обмеження руху більше як на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год, що зафіксовано на прилад lti TruCam 20-20, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху – порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).   
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом про визнання її протиправною та скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення позивачем порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, не підтверджена належними та допустимими доказами.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту – ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У відповідності до ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію” полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу lti TruCam 20-20.
Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕАК №1567061 від 28.09.2019, здійснення контролю швидкісного режиму за швидкістю руху проводилось приладом LTІ TruCam 2020.
Наявним в матеріалах справи фотознімком, зробленим за допомогою вказаного приладу, зафіксовано рух автомобіля Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 75 км/год. (а.с.31).
Крім того, з наданого відповідачем відеозапису з приладу TruCam 20/20, ТС 000557, вбачається, що вимірювальним приладом зафіксовано автомобіль марки Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з перевищенням обмежень щодо швидкості.
Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCam 20/20, у відповідності до п. 4 ч.2 ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.
Доводи позивача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про те, що вказаний вище відеозапис не є належним і допустимим доказом по справі, оскільки прилад TruCam 20/20  не пройшов передбачену законодавством процедуру повірки, колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.
Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Колегія суддів зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху.
Відповідач стверджуючи про вчинення позивачем вказаного правопорушення посилається на відеозапис, зроблений за допомогою відповідного технічного засобу LTI TruCam 20-20.
Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).
З наявною в матеріалах справи копії журналу обліку матеріальних цінностей 28.09.2019 інспектору УПП в Сумській області вбачається, що ОСОБА_3 , як посадовій особі Управління патрульної поліції в Сумській області, було видано вимірювач швидкості з серійним номером 000557 (а.с.32).
Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, затверджений тип засобу вимірювальної техніки  «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний  LTI 20/20  TruCam» зареєстровано в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № УЗ3197-12. 
Можливість використання виробу TruCам LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc.  підтверджена експертним висновком від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Строк дії вказаного експертного висновку – до 27.09.2021 (а.с. 35). 
Відповідно до додатку до вказаного експертного висновку, в якому перелічено номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку, включено виріб з серійним номером ТС000557 (а.с.36).
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13557 від 14.12.2018, виданого ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономрозвитку України, чинного до 14.12.2019, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20  №ТС000557 (виробник – Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості – від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах – 2 км/год (а.с.33).
Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером НОМЕР_2 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинним станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини та досліджені докази, колегія суддів відхиляє як помилкові твердження позивача про те, що сертифікат № 22-01/13557 від 14.12.2018 не є свідченням належної повірки того приладу, яким зафіксований рух автомобіля позивача 28.09.2019, та вважає, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером НОМЕР_2 є належним та допустимим доказом вчинення позивачкою порушення п.12.4 ПДР у розмінні 73-75 КАС України.
Відсутність в оскаржуваній постанові серії ЕАК № 1567061 від 28.09.2019 серійного номеру конкретного приладу, яким зафіксовано перевищення швидкості автомобілем позивача 28.09.2019, на думку колегії суддів, не спростовує належність та допустимість цього доказу на підтвердження факту вчинення позивачкою зазначеного правопорушення, оскільки правомірність користування інспектором УПП в Сумській області 28.09.2019 приладом TruCam LTI 20/20 з серійним номером НОМЕР_2 підтверджується наявною в матеріалах справи копією журналу обліку матеріальних цінностей, згідно з яким саме цей прилад прийнятий відповідачем під особистий підпис. 
Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР підтверджено належними і допустимими доказами.
Слід відмітити, що зазначені вище експертний висновок від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13557 від 14.12.2018, копія журналу обліку матеріальних цінностей надавались відповідачем до суду першої інстанції, однак, судом не було надано належної оцінки вказаним доказам, що призвело до помилкового вирішення справи.  
Колегія суддів зауважує, що позивач не заперечує самого факту перевищення обмеження швидкості у 50 км/год 28.09.2019 по вул. Шевченка у м. Тростянці, однак, вважає, що факт вчинення нею порушення не зафіксовано належним чином, у зв`язку з чим постанова про накладення на неї адміністративного стягнення підлягає скасуванню. Разом з тим такі твердження не знайшли свого підствердження під час апеляційного розгляду справи з підстав, наведених вище.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. 
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП,  обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною  та скасування постанови серії ЕАК № 1567061 від 28.09.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.
Беручи до уваги вищенаведене, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 по справі № 638/15533/19 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Паляниці Миколи Петровича - задовольнити.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року по справі № 638/15533/19 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Паляниці Миколи Петровича про скасування постанови - вімовити.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Перцова Т.С.	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Русанова В.Б.    Жигилій С.П.