Справа № 991/766/20
Провадження1-кс/991/777/20

У Х В А Л А 

10 лютого 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
14.01.2019 Національним антикорупційним бюро України було зареєстровано повідомлення ОСОБА_4 про вчинення суддями Печерського районного суду м. Києва, Київського апеляційного суду, Господарського суду м. Києва, Київського апеляційного господарського суду, Північного (Київського) апеляційного господарського суду, Верховного суду України кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ст. 255, ч. 2 ст. 366 КК України.
23.01.2020 адвокат ОСОБА_3 як представник ОСОБА_4 звернувся на «гарячу лінію» та отримав відповідь, що повідомлення ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень на розгляді. 
На думку заявника, в порушення вимог ст. 214 КПК України, станом на 23.01.2020 службовими особами НАБУ не було внесенно відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення зазначені у повідомленні ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та просить слідчого суддю зобов`язати службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, викладені в повідомленні ОСОБА_4 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав. Пояснення надав аналогічні викладенім у скарзі. Просив задовольнити її у повному обсязі.
Уповноважена особа НАБУ у судове засідання не з`явилась про причини неявки не повідомила, жодних пояснень не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 дослідивши матеріали, скарги слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Разом з цим, дослідивши зміст повідомлення ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що воно не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення суддями Печерського районного суду м. Києва, Київського апеляційного суду, Господарського суду м. Києва, Київського апеляційного господарського суду, Північного (Київського) апеляційного господарського суду, Верховного суду України кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ст. 255, ч. 2 ст. 366 КК України.
Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень обставин, та не містять фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. Адже із змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться до незгоди ОСОБА_4 з рішеннями суддів першої, апеляційної та касаційної інстанції.
У справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно також враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Враховуючи вищевикладене, оскільки повідомлення ОСОБА_4 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях суддів Печерського районного суду м. Києва, Київського апеляційного суду, Господарського суду м. Києва, Київського апеляційного господарського суду, Північного (Київського) апеляційного господарського суду, Верховного суду України ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ст. 255, ч. 2 ст. 366 КК України, а фактично        зводиться до незгоди із прийнятими рішеннями суддями першої, апеляційної та касаційної інстанції при розгляді справи, слідчий суддя дійшов висновку, що невнесення уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України відомостей за заявою ОСОБА_4 не є протиправним, а тому у задоволенні скарги належить відмовити.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
       УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань – відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1