ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 р.	Справа № 440/2796/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 21.10.19 року по справі № 440/2796/19
за позовом   Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1      
до   Управління Держпраці у Полтавській області                     
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року задоволено позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління державної служби з питань праці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.
Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ4390/170/АВ/П/ТД-ФС від 23 липня 2019 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної служби з питань праці у Полтавській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) гривня 90 коп.
Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 01 липня 2019 року до Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 45/05.3-21 від 26 червня 2019 року, в якому відповідача повідомлено про факт допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи найманого працівника, трудові відносини з яким документально не оформлені /а.с. 51-52/.
Наказом Управління Держпраці у Полтавській області № 144П від 03 липня 2019 року "Про проведення заходів державного контролю" головним державним інспекторам Черкаській А.М. та Ягодовській Я.В. доручено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 /а.с. 53/.
03 липня 2019 року головним державним інспекторам Черкаському А.М. та Ягодовському Я.В. видано направлення № 1204 щодо проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, оплати праці /а.с. 50/.
За результатами інспекційного відвідування уповноваженими особами Управління Держпраці у Полтавській області складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ПЛ4390/170/АВ від 09 липня 2019 року, в розділі ІІІ "Опис виявлених порушень" якого вказано на порушення позивачем вимог частини першої статті 21, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України в частині допуску працівника до роботи без належного оформлення трудових відносин /а.с. 16-18/.
Так, з метою перевірки фактів, на які вказано в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 45/05.3-21 від 26 червня 2109 року, уповноваженими особами Управління Держпраці у Полтавській області здійснено виїзд до магазину "Продукти" за адресою: вул. Єретика, с. Павлівка, Машівський район, Полтавська область, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність позивач. За результатами інспекційного відвідування державними інспекторами виявлено, що гр. ОСОБА_4 в продуктовому магазині ФОП ОСОБА_1 виконувала обов`язки продавця (здійснювала продаж продуктів та здійснювала розрахунки).
З відібраних в ході заходу контролю у гр. ОСОБА_4 письмових пояснень встановлено, що зазначена особа працює в магазині "Продукти" продавцем з 25 червня 2019 року з графіком роботи з 8:00 до 18:00, перерва з 12:00 до 13:30. Заробітну плату ще не отримувала; трудовий договір не укладався; заяву про прийом на роботу не подавала /а.с. 57/.
Правом на подання заперечень на акт перевірки позивач не скористався.
Рішенням Управління Держпраці у Полтавській області № ПЛ4390/170/АВ/П/ТД розгляд справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог законодавства про працю відповідно до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України призначено на 10:40 23 липня 2019 року /а.с. 59/. Вищевказане рішення направлене позивачу засобами поштового зв`язку та вручене ФОП ОСОБА_1 16 липня 2019 року /а.с. 61/.
23 вересня 2018 року відповідачем прийнято постанову № ПЛ4390/170/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 125190,00 грн. /а.с. 62-63/.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ4390/170/АВ/П/ТД-ФС від 23 липня 2019 року прийнята без достатніх на те правових підстав, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки захід державного контролю в формі інспекційного відвідування здійснено відповідачем упродовж періоду з 04 липня 2019 року по 09 липня 2019 року в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України", яка з 14 травня 2019 року за рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 визнана нечинною.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п. 1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96)).
Згідно пп. 6 п. 4 вказаного Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
На виконання вимог ст. 259 КЗпП України постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
При цьому судовою колегією враховується, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі №826/8917/17 постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 визнано нечинною.
У судовому рішенні Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов правового висновку про те, що вказаним Порядком безпідставно поширено норми міжнародних Конвенцій на відносини, які такими Конвенціями не регулюються. Не розмежовано коло суб`єктів господарювання, на яких розповсюджуватиметься зазначений порядок контролю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі, ратифікованою Законом № 1985-IV від 08 вересня 2004 року та Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві № 129, та коло суб`єктів господарювання, під час перевірки яких не застосовуватимуться такі особливості, а перевірки здійснюватимуться відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, постанова Уряду України від 29.04.2017 року № 295 втратила чинність 14.05.2019 року з моменту набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року.
Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 295 від 26 квітня 2017 року /надалі - Порядок № 295/.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку №295, відповідно до пп. 6 п. 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року.
Як встановлено під час апеляційного перегляду справи, захід державного контролю в формі інспекційного відвідування здійснено відповідачем упродовж періоду з 04 липня 2019 року по 09 липня 2019 року в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України"
Однак приписи Порядку №295 не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки він не був чинний на момент проведення інспекційного відвідування Позивача.
З огляду на те, що положеннями ст. 259 КЗпП України питання проведення інспекційних відвідувань не регулюється, а постанова КМ України від 26 квітня 2017 року № 295 втратила чинність, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції щодо того, що проведення перевірки було здійснено не у відповідності до положень ст. 19 Коституції України, що не може мати негативних наслідків для позивача за таких обставин.
Доводи апелянта, як підстава для скасування рішення суду першої інстанції, щодо порушення позивачем вимог законодавства про працю, колегією суддів не враховуються, оскільки дане питання не встановлювалося судом першої інстанції при розгляді справи та не була надана оцінка, яку суд апеляційної інстанції міг би перевірити.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року по справі № 440/2796/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	О.В. Присяжнюк    С.П. Жигилій   	

Повний текст постанови складено  31.01.2020 року