ПОСТАНОВА
Іменем України

24 січня 2020 року 
Київ
справа №161/4855/16-а
адміністративне провадження №К/9901/33432/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Шарапи В.М., -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - управління ПФУ) на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року (прийняту судом у складі судді Ковтуненка В.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Шинкар Т.І., суддів: Святецького В.В., Гудима Л.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.  Луцьку Волинської області (правонаступником якого є управління ПФУ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,   -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:
- визнати незаконними та протиправними дії управління ПФУ щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії зі стажу і заробітку у зв`язку зі звільненням; 
- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з дня виникнення права на перерахунок та виплату, тобто з 06.10.2010 по сьогодні з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, а також в подальшому проводити такі виплати, 
- стягнути з відповідача заборгованість недоплаченої щомісячної державної пенсії за останнім перерахунком з врахуванням виплачених сум.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Луцький міськрайонний суд Волинської області постановою від 26 жовтня 2016 року позов задовольнив частково.
Визнав протиправними дії управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009   рік.
Зобов`язав управління ПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік, з дня звернення із заявою з жовтня 2015 року, з урахуванням уже виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 червня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2010 у справі №   2-7525/10 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 01 березня 2010 року по 05  жовтня 2010 року із застосуванням показника заробітної   плати в середньому на одну особу   в цілому по Україні за 2009 рік, тому, враховуючи вимоги статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 15 грудня 2017 року, управління ПФУ неправомірно здійснило перерахунок пенсії з 01 жовтня 2015 року, з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
07 липня 2017 року управління ПФУ звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
У скарзі посилається на те, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2010 у справі №   2-7525/10 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 01 березня 2010 року по 05   жовтня 2010 року із застосуванням показника заробітної   плати в середньому на одну особу   в цілому по Україні за 2009 рік. Позивачка, не погодившись із рішенням управління ПФУ в частині продовження виплати їй пенсії без урахування цього рішення (тобто, з розрахунку показника за 2007 рік), звернулася до суду. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2011 року у справі №   2а-1456/11/0308 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до управління ПФУ про зобов`язання провести перерахунок пенсії з урахуванням показника за 2009 рік. Проте суди не взяли до уваги це рішення.
Крім того, у скарзі зазначено низку рішень Верховного Суду України, зокрема від 12  червня 2012 року №   21-187а12, які є обов`язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах, у яких зазначено, що показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.
Також судами не враховано, що за заявами ОСОБА_1 від 25 грудня 2012 року та 15   жовтня 2015 року були проведені перерахунки пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 року.
У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить у її задоволенні відмовити, а судові рішення - залишити без змін.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 07 липня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою управління ПФУ.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017   року №   2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05  березня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Берназюк   Я.О., Коваленко Н.В.
У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. на підставі розпорядження в.о. начальника управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019   року №   1021/0/78-19 здійснено повторний автоматизований розподіл справ між суддями та протоколом від 18 липня 2019 року визначено такий склад колегії: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шарапа В.М., справу передано головуючому судді.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ, як одержувач пенсії за віком.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2010 у справі №   2-7525/10 позов ОСОБА_1 до управління ПФУ про перерахунок пенсії з 01.03.2010 було задоволено частково. Зобов`язано управління ПФУ здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за 2010 рік у відповідності до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01  березня 2010   року по 05 жовтня 2010 року з врахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Також судами встановлено, і цього не заперечується відповідачем, що за період з 01  березня 2010 року по 05 жовтня 2010 року перераховано розмір пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду, тобто, із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік. 
Проте після виконання цього судового рішення управління ПФУ продовжило виплачувати позивачу пенсію з розрахунку показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік.
Відповідно до наявної в матеріалів справи копії трудової книжки позивач продовжувала працювати до 31.08.2015 та звільнена з посади вчителя початкових класів у зв`язку з закінченням строку трудового договору відповідно до наказу від 19.08.2015 №   318, що стороною відповідача не заперечується, а відтак позивач набув достатнього страхового стажу для перерахунку пенсії.
12 жовтня 2015 року позивач звернулася до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії зі стажу і заробітної плати з врахуванням відпрацьованого періоду з 31 січня 2012 року по 31 серпня 2015 року та відповідно сплачених страхових внесків.
Рішенням № 92/8-05 від 10 березня 2016 року Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовило ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про перерахунок пенсії.
Позивачка не погодилася із цим рішенням управління ПФУ і звернулася до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи та перевіривши в установлених   статтею   341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) межах   наведені в касаційній скарзі доводи,   колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України від 09.07.2003 №   1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі - Закон №   1058-IV).
Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій   статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Згідно з частиною першою статті 40 Закону №   1058-IV   для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1  липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60   календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною другою статті 40 Закону №   1058-IV   встановлено формулу для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, яка на час призначення пенсії позивачу була наступною: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз ); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Щодо застосування частини четвертої статті 42 цього Закону Верховний Суд України, зокрема у постанові від 12 червня 2012 року (справа №   21-187а12), висловив таку правову позицію.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України від 9 липня 2003 року №   1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, може здійснюватися, на її вибір, або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.   
За змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)):
-          при здійсненні перерахунку пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К);
-          показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.
Проте, у справі, що розглядається, суди встановили, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2010 у справі №   2-7525/10 позов ОСОБА_1 до управління ПФУ про перерахунок пенсії з 01.03.2010 було задоволено частково. Зобов`язано управління ПФУ здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009   рік, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за 2010 рік у відповідності до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 березня 2010   року по 05  жовтня 2010 року з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Це рішення набрало законної сили та виконано.
Не надаючи оцінки цьому судовому рішенню у розрізі правової позиції Верховного Суду України, що зазначена вище, з огляду на встановлені при розгляді зазначеної справи обставини, які відповідно до статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, у чинній на сьогодні редакції, не доказуються, можна дійти висновку, що цим рішенням фактично такий показник (складову) заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії ОСОБА_1 , як середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (Зс), визначено у розмірі середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2009 рік.
Враховуючи вимоги статей 40, 42 Закону № 1058-IV, у пенсійного органу в подальшому (після прийняття цього судового рішення) при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 не було підстав для зміни цього показника.
Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що з урахуванням рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2010 у справі №   2-7525/10 та у відповідності до положень частини четвертої   статті 42 Закону № 1058-IV, перерахунок пенсії позивача має проводитись із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік, а тому відмова відповідача у проведенні такого перерахунку є протиправною.
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341   Кодексу адміністративного судочинства України, у чинній на сьогодні редакції, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи касаційної скарги про наявність іншого судового рішення за позовом ОСОБА_1 , прийнятого за аналогічних обставин, яким відмовлено у задоволенні позову, не впливає і не спростовує обставин, встановлених у справі №   2-7525/10 судове рішення в якій було прийнято раніше, набрало законної сили і є обов`язковим.
Посилання у касаційній скарзі на те, що оскільки цим рішенням зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої пенсії із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік з 01  березня по 05 жовтня 2010 року (день прийняття судового рішення), то, на думку управління ПФУ, це рішення виконано і в подальшому показник може бути змінений, не ґрунтується на законі, оскільки пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі, якщо не відбулося змін у законодавстві (постанова Верховного Суду України від 08   липня 2014 року №   21-222а14).
Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, також не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, - 
постановив:
Касаційну скаргу Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                           С.Г. Стеценко
                                                                                                                 В.М. Шарапа