ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 р. 	Справа № 520/7578/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Любчич Л.В.
суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. 
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
представника позивача –Капинос А.Д.
представника відповідача – Гріньов Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2019, суддя Горшкова О.О., 61022, майдан Свободи, 6, Харків, повний текст складено 02.10.19 по справі № 520/7578/19
за позовом Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО»
до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради
про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Приватноне акціонерне товариство «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» (надалі за текстом – позивач, ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО») звернулося до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (надалі за текстом – відповідач, Інспекція ДАБК), в якому просило суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №108/1658/0/250-19-П від 19.07.2019 винесену Інспекцією ДАБК.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 у задоволенні позову ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» про скасування постанови відмовлено.
Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове судове рішення, яким позов ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору.
Зокрема, апелянт зазначив, що посадовими особами Інспекції ДАБК не було забезпечено вимог закону щодо об`єктивності, обгрунтованості та повноти перевірки, що є порушенням приписів пунктів 14, 16, 17 поcтанови КМУ «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» №553.
          Відповідно  до розділу V Акту № 474-А від 08.07.2019, процес проведення заходу (його окремі дії) фіксувався посадовою особою органу державного нагляду (контролю) засобами фототехніки. Але, незважаючи на наведене, примірник Акту на 20 сторінках не містить жодного доказу фіксації проведення перевірки, а в протоколі не наведено будь-яких доказів, які б об`єктивно свідчили про наявність описаного в протоколі порушення
Крім того, суд першої інстанції, посилаючись на відсутність пояснень, зауважень або заперечень представника позивача у акті № 643-А від 27.06.2018 та акті № 474-А від 08.07.2019, необгрунтовано не взяв до уваги висновки наведені в постанові Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 822/1487/18 відповідно до яких зазначено, що пояснення працівників, отримані представником контролюючого органу під час перевірки не мають юридичного значення.
Позивач послався на не визначення контролюючим органом конкретних заходів, які має вчинити позивач на виконання припису.
Разом з тим, усуваючи зазначені порушення, позивач звернувся до Харківської міської ради з приводу узаконення самовільного будівництва, за результатом розгляду яких:
- дозволено збереження самочинно розпочатого будівництва нежитлових будівель        (торгівельного призначення) розташованих по вул. Академіка Павлова, 165-Д (на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136600:09:001:0042 площею 6,1121 га.), зокрема об`єкту літ. «В-1».
- змінено вид використаня земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:09:001:0042) площею 6,1121 га. по АДРЕСА_1 на «для завершення будівництва нежитлових будівель торівельного призначення та подальшої експлуатації та обслуговування об`єктів».
В подальшому, у зв`язку зі зміною цільового призначення земельгої ділянки, рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 « 1297/18 ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:09:001:0042) площею 6,1121 га. із земель територіальної громади м. Харкова для завершення будівництва нежитлових будівель торгівельного признавчення по АДРЕСА_2 . Академіка Павлова, АДРЕСА_1 та подальшого їх обслуговування.
На виконання вищезазначеного рішення позивачем розроблено проект землеустрою, який подано 12.02.2019 до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, яка до цього часу перебуває на розгляді в Харківській міській раді.
Також апелянт зазначив, що неодноразово звертався з повторними заявами щодо розгляду питання підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, однак вказані заяви Харківською міською радою розглянуті не були. 
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 призначено до розгляду клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження за подання апеляційної скарги в порядку письмового провадження.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
19 грудня 2019 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив в якому відповідач просив в задоволенні апеляціної скарги відмовити у повному обсязі.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 закінчено підготовку до розгляду, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі прийшла до висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.
Інспекцією ДАБК за результатами позапланової перевірки на об`єкті “Нежитлова будівля літ. “В-1” по вул. Академіка Павлова, 165-Д у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0006), відповідно до акту № 640-А від 27.06.2018 встановлено факт розміщення на земельній ділянці по АДРЕСА_2 . Академіка АДРЕСА_1 , 165-Д двоповерхової будівлі літ. “В-1”. Будівля має ознаки класу наслідків (відповідальності) СС-1.
Як слідує з акту перевірки № 643-А від 27.06.2018, згідно технічного паспорту наданого до перевірки та виготовленого ДП “Земельно-проектне бюро” ТОВ “АГ Ріелті”, інв. справа № 76 від 20.07.2017 громадський будинок нежитлова будівля літ. “В-1” по вул. Академіка Павлова, 165-Д загальною площею 1286,9 кв.м, торгівельною площею 616,3 кв.м самочинно збудована у 2009 році.
В ході перевірки позивачем - ПрАТ “КОНЦЕРН “АВЕК та КО” відповідачу не було надано документів, що надають право на виконання будівельних робіт з будівництва нежитлової будівлі літ. “В-1” по вул. Академіка Павлова, 165-Д (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0042).
На підставі зазначено акту №643-А від 27.06.2018 винесено припис №643-Пр-У від 27.06.2018.
Приписом про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 643-Пр-У від 27.06.2018, виданого Інспекцією ДАБК, ПрАТ “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” зобов`язано: усунути допущене порушення у строк до 27.08.2018.
Відповідно до направлення для проведення планового (позапланового) заходу №474-Н від 20.06.2019 головного спеціаліста сектору інспекційної роботи Інспекції ДАБК ради Оріненко Ігора Станіславовича (далі - головний спеціаліст Оріненко І.С. ) направлено для здійснення позапланової перевірки на “Нежитлова будівля літ. “В-1” по вул. Академіка Павлова, 165-Д у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0042) щодо дотримання суб`єктом містобудування Приватним акціонерним товариством “КОНЦЕРН АВЕК ТА КО” вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та на підставі наказу (розпорядження) Інспекції ДАБК №1 від 02.01.2019, № 247 від 20.06.2019 та перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог припису від 27.06.2018 №643-Пр-У.
За результатом проведеного заходу контролю, головним спеціалістом Оріненко І.С. складено акт №474-А від 08.07.2019 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08.07.2019.
Начальником Інспекції ДАБК Гоцуляк Катериною Олександрівною винесено постанову № 108/1658/0/250-19-П від 19.07.2019, якою позивача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності”, та накладено штраф у сумі 30105,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.
Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням наведеного, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Фактичною підставою для винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 19.07.2019 стало встановлення контролюючим органом факту невиконання обов`язкового для виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №643-Пр-У від 27.06.2018, чим порушено пп. “а” п.3 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз. 2 пп.3 п. 11 та абз. 4. п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553 (далі – Порядок № 553).
За змістом ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Так, згідно з пп. “а” п.3 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок №553).
Відповідно до абз. 2 пп.3 п. 11 та абз. 4. п. 14 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
За змістом п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема є, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Згідно приписів п.п. 15-17 Порядку № 553 форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.
За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акту перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Відповідно п. 19 Порядку № 553, припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
За приписами п. 21 Порядку № 553, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
Пунктом 14 Порядку № 553 встановлено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, "виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил - у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб; зупинення  підготовчих  та  будівельних  робіт  -  у  розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються, зокрема, виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад.
Приписами Порядку № 244 передбачено, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.
Згідно з п. 20 Порядку № 244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Судовим розглядом встановлено, що оскаржувану постанову № 108/1658/0/250-19-П від 19.07.2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено начальником Інспекції ДАБК у зв`язку з невиконанням обов`язкового для виконання припису, який є чинним.
Так з протоколу про порушення у сфері містобудівного законодавства від 08.07.2019, складеного Департаментом за наслідками здійснення заходів контролю на об`єкті “Нежитлова будівля літ.В-1” по вул. Академіка Павлова, 165-Д у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0042), слідує, що контролюючим органом зафіксовано виявлення порушення а саме, не виконання обов`язкового до виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 643-Пр-У від 27.06.2018, виданого Інспекцією ДАБК. Приписом вимагалося усунути виявлені порушення у строк до 27.08.2018
Доказів виконання вимог припису № 643-Пр-У від 27.06.2018 у встановлений строк матеріали справи не містять, судовим розглядом не встановлено.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на порушення процедури проведення перевірки, за результатами якої винесено постанову про накладення штрафу, зокрема, доводів про те, що в протоколі не наведено будь-яких доказів, які б об`єктивно свідчили про наявність описаного в протоколі порушення, а в акті перевірки не міститься доказу фіксації проведення перевірки, колегія суддів вважає такі посилання необгрунтованими з огляду на те, що форми протоколу та акту затверджені нормативно-правовим актом та містять відповідні графи для заповнення та оформлення за результатами проведеного позапланового заходу.
Досліджуючи під час судового засідання акт та протокол, колегією суддів встановлено, що останні містять детальний опис виявлених порушень.
В свою чергу, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що останнє вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.
Враховуючи вищезазначені правові висновки ЄСПЛ, колегія суддів зазначає, що скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
На переконання колегії суддів, напрацьовані ЄСПЛ положення щодо правові наслідки допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваного у цій справі адміністративного акту відповідача.
Крім того, наявність суто формальних порушень при проведенні перевірки, за наявності доведеного факту вчинення суб`єктом містобудування порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, не може слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої в цілому.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.07.2019 року у справі № 464/7343/19.
Щодо посилання апелянта на відсутність у приписі контролюючого органу переліку заходів, що необхідно було вчинити суб`єкту містобудування з метою виконання припису, колегія суддів зазначає наступне. 
В доводах апеляційної скарги позивач вказав, що усуваючи порушення, що вказані у приписі, суб`єкт містобудування - ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» звернувся до Харківської міської ради з заявами з приводу узаконення самовільного будівництва, за результатом розгляду яких:
- дозволено збереження самочинно розпочатого будівництва нежитлових будівель        (торгівельного призначення) розташованих по вул. Академіка Павлова, 165-Д (на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136600:09:001:0042 площею 6,1121 га.), зокрема об`єкту літ. «В-1».
- змінено вид використаня земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:09:001:0042) площею 6,1121 га. по АДРЕСА_1 на «для завершення будівництва нежитлових будівель торівельного призначення та подальшої експлуатації та обслуговування об`єктів».
В подальшому, у зв`язку зі зміною цільового призначення земельгої ділянки, рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 « 1297/18 ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:09:001:0042) площею 6,1121 га. із земель територіальної громади м. Харкова для завершення будівництва нежитлових будівель торгівельного признавчення по АДРЕСА_2 . Академіка Павлова, АДРЕСА_1 та подальшого їх обслуговування.
На виконання вищезазначеного рішення позивачем розроблено проект землеустрою, який подано 12.02.2019 до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради длЯ підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, яка до цього часу перебуває на розгляді в Харківській міській раді.
Також апелянт зазначив, що неодноразово звертався з повторними заявами щодо розгляду питання підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, однак вказані заяви Харківською міською радою розглянуті не були.
З наведених вище обставин, на які посилається сам апелянт вбачається, що суб`єкту містобудування є зрозумілою суть припису (суть виявлених порушень) та ним вчиняються дії з метою усунення виявлених порушень, в той же час, вказана обставина не спростовує факту не виконання вимог цього припису, щодо усунення порушення п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 466 від 13.04.2011, усунути які саме і вимагалося цим приписом. Крім того, бездіяльність Департаменту земельних відносин Харківської міської ради стосовно розгляду заяв щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення та підписання акту погодження меж земельної ділянки позивачем не оскаржувалась та не є предметом розгляду в межах цієї справи.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.04.2019 по справі № 822/1487/18 в межах спірних правовідносин є безпідставними, оскільки предмет спору у цій справі не є тотожнім предмету спору у справі № 520/7578/19 та спірні правовідносини є різними за своїм характером та регулюються різними нормами законодавства.
Враховуючи те, що процедура збереження об`єктів самочинного будівництва у відповідності до Порядку збереження не завершена, об`єкт в експлуатацію не введено, державна реєстрація права власності на такий об`єкт не проведена, вимоги припису № 639-Пр-У від 27.06.2018 є не виконаними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для визнання протиправною та скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 111/1661/0/250-19-П від 19.07.2019  відсутні.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.
Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення “Серявін та інші проти України”) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. 
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України”(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6  Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності  надання відповіді на інші аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до    ст. 316  КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року по справі № 520/7578/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Постанова складена в повному обсязі  20.02.2020