ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Постанова
Іменем України
22 січня 2020 року м. Херсон
справа № 663/415/19
провадження № 22-ц/819/290/20
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого – Радченка С.В.,
суддів:  Бездрабко В.О., Вейтас І.В.
секретар: Кутузова А.В.
представник позивача – ОСОБА_1 Олександр Сергійович
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні апеляційну скаргу  Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Шабрацького Г.О., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
В лютому 2019 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2007 року між ВАТ АТ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 , було укладено Кредитний договір № 9. Згідно Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5 000 доларів США на строк з 16 лютого 2007 року по 16 лютого 2019 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних, для споживчих цілей під заставу - 3-х кімнатної квартири житловою площею 38,0 кв.м., загальною площею 63,80 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

На порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за Кредитним договором, станом на 14.02.2019 року складала 2 952,60 до США та 303 871,12 грн., з яких: заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена) в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 2 952 долара США 60 центів; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату кредиту в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 3 966,22 доларів США, яка з урахуванням встановленого Національним банком України 14.02.2019 року офіційного курсу долара США до гривні (1 долар США = 27,092791 грн.) становить 107455 гривень 97копійок; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 6 202,98 доларів США, яка з урахуванням офіційного курсу долара США до гривні складає 168 056 гривень 04 копійки; 3% річних за прострочення сплати Кредиту в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року – 378,17 доларів США, яка з урахуванням офіційного курсу долара США до гривні складає 10 245 гривень 68 копійок; 3 % річних за прострочення процентів за користування Кредитом в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 631,66 доларів США, яка з урахуванням офіційного курсу долара США до гривні складає 17113 гривень 43 копійки; штраф за невиконання п. 3.3.4. Договору іпотеки від 16.02.2007 року -1 000 гривень 00 копійок.

Посилаючись на наведене, просили стягнути з відповідача на їх користь зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» три відсотка річних за прострочення виконання зобов`язання за Кредитним договором № 9 від 16.02.2007 року, станом на 14.02.2019 року розмірі 412,06 долара США та 41,69 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому дійшов висновку про те, що 3% річних повинні нараховуватись в межах строку позовної давності на суму невиконаного зобов`язання, а у даному випадку це сума встановлена рішенням суду від 22.11.2010 року. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що Банк звернувшись до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості, змінив строк виконання зобов`язання і усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки після рішення суду від 22.11.2010 року позичальник був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі й усі наступні щомісячні платежі за графіком не підлягали виконанню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

 Не погоджуючись з рішенням суду адвокат Ніценко О.С. в інтересах ПАТ АБ «Укргазбанк», подав апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази по справі. Зокрема посилається на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених як умовами договору, так і ЦК України. Зокрема зазначає, що після ухвалення рішення відповідач не здійснив жодного платежу на його виконання, а тому Банк мав усі підстави для нарахування процентів. Крім того зазначає, що укладеним між сторонами кредитним договором було чітко визначено строк його дії.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

16.02.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №9, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 доларів США на строк до 16.02.2019 зі сплатою процентів 12,5% річних (а.с.11-12).

Додатковою угодою від 16.02.2007 до кредитного договору №9 від 16.02.2007 встановлено графік повернення кредиту (а.с.13-14).

Також, між позивачем та відповідачем 16.02.2007 року було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку прийнято 3-х кімнатну квартиру житловою площею 38,0 кв.м., загальною площею 63,80 кв.м знаходиться у АДРЕСА_1 . (а.с.15-17).

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв`язку з чим ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду. 

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22.11.2010 року з відповідача стягнуто заборгованість в розмірі 4578,43 доларів США (3854,24 дол. США- кредит що підлягає достроковому стягненню, 347,20 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 376,99 дол. США заборгованість за відсотками) та пеню в розмірі 463,25 грн. та судові витрати (а.с.19-19).

Відповідно до розрахунку станом на 14.02.2019 року, заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» складає: 2 952,60 до США та 302 871,12 грн., з яких: заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена) в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 2 952 долара США 60 центів; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату кредиту в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 3 966,22 доларів США, яка з урахуванням встановленого Національним банком України 14.02.2019 року офіційного курсу долара США до гривні (1 долар США = 27,092791 грн.) становить 107455 гривень 97 копійок; заборгованість по неустойці (пені) за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 6 202,98 доларів США, яка з урахуванням офіційного курсу долара США до гривні складає 168 056 гривень 04 копійки; 3% річних за прострочення сплати Кредиту в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року – 378,17 доларів США, яка з урахуванням офіційного курсу долара США до гривні складає 10 245 гривень 68 копійок; 3 % річних за прострочення процентів за користування Кредитом в період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року - 631,66 доларів США, яка з урахуванням офіційного курсу долара США до гривні складає 17113 гривень 43 копійки (а.с.20-23).
Відповідно до виписок з особових рахунків, ОСОБА_2 за період з 15.04.2011 по 14.02.2019 сплату заборгованості не здійснював.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що  не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Умовами кредитного договору, з урахуванням графіку погашення кредиту  встановлено строк дії договору до 16.02.2019 року.
Звернувшись у 2010 року до суду з позовом про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості ПАТ КБ «Укргазбанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та неустойки.
Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ ПАТ АБ «Укргазбанк».
Відтак нарахування процентів за користування кредитом та неустойки після закінчення строку дії договору, зміненого банком в односторонньому порядку суперечить вимогам закону.
Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду міститься у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), де Велика Палата вказала, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18).
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги банку про стягнення із відповідача процентів, пені та штрафу не підлягають до задоволення як такі, що не ґрунтуються на законі.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином встановивши, що нарахування відсотків та пені після винесення рішення суду від 22.11.2010 року не відповідає договору та закону, а після винесення вказаного рішення відповідач не здійснював жодного погашення боргу, суд першої інстанції правильно визначив, що 3% річних повинні нараховуватись в межах строку позовної давності за період з 15.02.2016 року по 14.02.2019 року на суму невиконаного зобов`язання, а у даному випадку це сума встановлена рішенням суду від 22.11.2010 року, а саме на: 4578,43 доларів США та пеню в розмірі 463,25 грн. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно оцінив всі докази у їх сукупності на відповідність діючому законодавству та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

       Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" залишити без задоволення, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 23 січня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас