Дата документу 15.01.2020 Справа № 337/1759/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №337/1759/19        Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/495/20        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» січня 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, 

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
Просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її місцем проживання.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2019 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_3 , виділивши в окреме провадження позовні вимоги щодо розірвання шлюбу.

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.
Просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року справу направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті за підсудністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року передано справу на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на реєстрацію та постійне проживання в Шевченківському районі м. Запоріжжя, порушення норм ст. 32 ЦПК України, просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30 липня 2019 року, відкрито провадження у справі, відповідач одноособово визначив місце проживання дитини з ним, судом першої інстанції обгрунтовано застосовано норму ч. 2 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 січня 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи справу на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України відсутні підстави для передачі справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, оскільки справа була прийнята до провадження Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з дотриманням правил підсудності, змін у складі відповіачіа не відбулось, на заявлений ОСОБА_3 позов правила виключної підсудності не розповсюджуються.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 передбачає випадки визначення підсудності справ за вибором позивача.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:
1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;
2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;
3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу (частина перша статті 31 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Наслідки передачі справи до іншого суду передбачені статтею 32 ЦПК України.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Недопустимість суперечок про підсудність означає, що суд, якому передана справа, не має права відмовити у прийнятті надісланої до нього справи, навіть якщо вважає таку передачу безпідставною.

Як встановлено, вказана справа була передана до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із Хортицького районного суду м. Запоріжжя в порядку статті 31 ЦПК України.

Враховуючи те, що норма статті 32 ЦПК України містить пряму заборону щодо спорів між судами з приводу підсудності та обов`язок суду прийняти справу до свого провадження після її направлення за правилами статті 31 ЦПК України, правові підстави для чергової передачі справи до Хортицького районного суду м. Запоріжжя відсутні.

Ухвала Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року набрала законної сили, в апеляційному порядку учасниками справи не оскаржена.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу від 29 жовтня 2019 року про передачу справи на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя без врахування вимог ст. 32 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року скасувати, справу направити до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 січня 2020 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова