?
УХВАЛА

03 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  917/631/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій КОЛАН» про передачу справи № 917/631/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду 

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій КОЛАН» 

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2019 

у справі № 917/631/19

за позовом Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій КОЛАН» (далі - Товариство, скаржник)

до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія»

про стягнення заборгованості у сумі 458  727, 67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство  30.12.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2019 (дата виготовлення повного тексту постанови - 18.12.2019) у справі №917/631/19 та залишити в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 09.09.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2020 відкрито касаційне провадження у справі №917/631/19 за касаційною скаргою Товариства на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2019 у справі № 917/631/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Товариство надіслало до  Суду клопотання про передачу справи № 917/631/19 на розгляд Великій Палаті Верховного Суду з підстав, передбачених частинами п`ятою та шостою  статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки, на думку скаржника, справа в обов`язковому порядку підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; а також у випадку, коли справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Розглянувши вказане клопотання у контексті наведених доводів, встановлених судами обставин справи та змісту судових рішень суду, колегія суддів доходить висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2019, прийнята за результатами перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 09.09.2019 за позовом Товариства до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» про стягнення заборгованості у сумі 458  727, 67 грн. 

Позовні вимоги Товариства обґрунтовані невиконанням умов договору найму (оренди) та вимог чинного законодавства щодо перерахування орендної плати за користування об`єктом оренди (нежитловим приміщенням), в результаті чого у відповідача виникла основна заборгованість.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.09.2019 у справі №917/631/19 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» 224 667,60 грн. основного боргу, 9 561,18 грн. пені, 867,89 грн. 3% річних, 3 530 грн. витрат по сплаті судового збору.  

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2019 у справі №917/631/19 рішення Господарського суду Полтавської області від 09.09.2019 скасовано, ухвалено нове рішення суду, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як спірний договір найму припинив свою, а тому правові підстави для нарахування заборгованості після припинення договору відсутні.

Клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великій Палаті Верховного Суду, мотивовано тим, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Суди попередніх інстанцій помилково застосували до спірних правовідносин положення статтей 215, 220, 236, 640 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вказані правовідносини мають розглядатись відповідно до статті 759 ЦК України та статтей 193, 284 Господарського кодексу України. Також Товариство посилається на правовий висновок, який викладений у пункті 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 No12, де зазначено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Судова колегія зазначає, що Законом України від 02.10.2019 № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи» внесені, зокрема, зміни у частину шосту  статті 302 ГПК України та викладено вказану частину статті у наступній редакції: «Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах».
Колегія суддів відзначає, що Товариство  брало участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляло про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції та/або не обґрунтувало порушення судами попередніх інстанцій правил предметної чи суб`єктної юрисдикції з посиланням на судові рішення Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах, а відтак доходить висновку, що скаржником не доведено підставу, передбачену частиною 6 статті 302 ГПК України для передачі  справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Що ж до доводів Товариства про наявність у цій справі  виключної правової проблеми, то колегія суддів  зазначає таке.

Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п`ятої статті 302 ГПК України, передбачає наявність виключної правової проблеми, яку містить ця справа, і вирішення такої проблеми необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Лише за наявності таких умов справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Разом з цим, Товариство не виклало в клопотанні правову проблему, яку містить ця справа саме у правозастосуванні відповідних норм права, у клопотанні відсутні посилання на конкретні справи, або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами було сформовано різну правову позицію при вирішенні справ з подібними правовідносинами, а передача цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Питання про застосування положень матеріального норм, вирішується судом касаційної інстанції під час розгляду касаційної скарги відповідно до його повноважень.

За таких міркувань Касаційний господарський суд доходить висновку, що скаржником не доведено підставу, передбачену частиною 5 статті 302 ГПК України для передачі  справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 234, 235, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Науково-дослідний і конструкторсько-технологічний інститут емальованого хімічного обладнання і нових технологій КОЛАН» про передачу справи на розгляд Великій Палаті Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною  та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Колос