06.02.20
22-ц/812/311/20
Провадження №22-ц/812/311/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                               
6 лютого 2020 року                                                       м. Миколаїв
                                                                                   Справа № 488/4037/16-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді  – Шаманської Н.О., 
суддів: Галущенка О.І., Данилової О.О., 
із секретарем судового засідання – Лівшенком О.С.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу 
за позовом
Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до
ОСОБА_1 
про стягнення кредитної заборгованості
та зустрічним позовом 
ОСОБА_1 
до
Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про визнання кредитного договору недійсним
за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 
на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва, постановлену суддею Селіщевою Л.І. 29 жовтня 2019 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року АТ «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. 
В обґрунтування позову позивач зазначав, що 1 лютого 2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 42500 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 31 січня 2028 року зі сплатою 12,5% річних.
6 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 про внесення змін до Договору кредиту, відповідно до якої з 20 жовтня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14,0%.
Свої зобов`язання за договором кредиту відповідач виконувала неналежним чином у зв`язку з чим, станом на 17 серпня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 736533 грн. 57 коп., з яких сума заборгованості за кредитом становить 19873,95 доларів США, що еквівалентно 498027 грн. 04 коп. та суми заборгованості за відсотками становить 6646,18 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 166548 грн. 04 коп. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 71958 грн.
Посилаючись на викладені обставини, АТ «Укрсоцбанк» просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. 
27 червня 2017 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до АТ «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що при укладенні кредитного договору були порушені вимоги п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» , оскільки Банк не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту , яка надається перед укладенням кредитного договору. Також позивач посилалась на відсутність у Банку індивідуальної ліцензії на право проведення валютних операцій за кредитним договором.
Посилаючись на те, що зміст спірного кредитного договору суперечить переліченим вище приписам законодавства, ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір кредиту № 644/46-К46 від 1 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк». 
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2017 року прийнято зустрічний позов, який об`єднаний в одне провадження із первісним позовом.
Ухвалою цього ж суду від 29 жовтня 2019 року замінено позивача, за первісним позовом на його процесуального правонаступника АТ «Альфа – Банк».  Зупинено провадження у справі  до набрання законної сили рішення по цивільній справі № 488/477/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Свяченого Віктора Юрійовича про скасування рішення державного реєстратора.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі до розгляду іншої справи, не обґрунтував які обставини заважають суду розглянути справу по суті або унеможливлюють її розгляд взагалі. До того ж, на думку апелянта межі зупинення провадження у справі призведуть до зменшення розумного строку розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа Банк», посилаючись на неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду справи за позовом  ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про скасування рішення державного реєстратора, який 27 листопада 2018 року виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстрував право власності на належну відповідачці квартиру за АТ «Укрсоцбанк», просив відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування відзиву АТ «Альфа Банк» посилалось на те, що після переоформлення права власності на АТ «Укрсоцбанк» відповідачу було прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом. В такому випадку АТ «Укрсоцбанк» мав намір подати до суду заяву про закриття провадження у справі, але через наявність вищезазначеного спору з державним реєстратором не може вчинити такі дії. 
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14 (зупинення провадження у справі) ,19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Отже справа розглядалась судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розглянути справу за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» неможливо через наявність невирішеного спору за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про скасування рішення державного реєстратора.
Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов`язаний зупинити провадження у цій справі. 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Крім того, зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є стягнення з боржника кредитної заборгованості за позовом АТ «Альфа-Банк» та наявність підстав для визнання кредитного договору недійсним – за зустрічним позовом ОСОБА_1 . 
Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом цивільної справи про скасування рішення державного реєстратора, яким проведено державну реєстрацію квартири, належної ОСОБА_1 за АТ «Укрсоцбанк». 
Проте, суд на порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про скасування рішення державного реєстратора виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими АТ «Альфа Банк» за основним позовом та ОСОБА_1 за зустрічним позовом обґрунтовували свої вимоги, та можливості стягнення кредитної заборгованості та наявності підстав для визнання кредитного договору недійсним. 
Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи. 
За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу  Корабельного районного суду м. Миколаєва від  29 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий:                                        Н.О. Шаманська

Судді :                                                 О.І. Галущенко

                                                               О.О. Данилова 

Повний текст постанови складено 6 лютого 2020 року