ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/7917/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
за участю секретаря                                         Островської О.В.,
розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВЕСТОРГ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0083071206 від 27.12.2017,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРВЕСТОРГ» звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0083071206 від 27.12.2017, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі акту перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки, оскільки позивачем протягом операційного часу було надіслано на реєстрацію податкову накладну №25 від 31.10.2017, а саме - 15.11.2017 о 21:19, відтак, висновки, викладені в акті перевірки, зроблені відповідачем без врахування фактичних обставин справи, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі хибних висновків акта перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до відзиву на позовну заяву зазначено, що за порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючим органом правомірна прийнято податкове повідомлення-рішення №0083071206 від 27.12.2017.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, не з`ясовано усіх обставин у справі, що мають значення для справи. Наполягає на тому, що спірна податкова накладна позивача зареєстрована в ЄРПН з порушенням граничних термінів для її реєстрації, що на думку контролюючого органу, є достатнім для притягнення до відповідальності. Крім того, апелянт звертає увагу, що податкові накладні не вважаються зареєстрованими автоматично, оскільки контролюючим органом не могло бути надіслано квитанцію про прийняття чи неприйняття податкової накладної до моменту її фактичної доставки до поштової скриньки ДФС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «УКРВЕСТОРГ» за результатами якої складено акт №23556/26-15-12-06-20/39319255 від 14.12.2017 «Про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «УКРВЕСТОРГ» за січень-листопад 2017 року».
Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «УКРВЕСТОРГ» граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних за січень-листопад 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме податкової накладної №25 від 31.10.2017 на суму ПДВ 416  666,67 грн зареєстрованої 16.11.2017, порушення граничних термінів реєстрації (кількість днів) - 1.
На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №0083071206 від 27.12.2017 про застосування штрафу в розмірі 10% у сумі 41  666,67 грн за затримку реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів.
Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не може бути притягнутий до відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної, оскільки ним вчинено всі дії щодо реєстрації податкової накладної в межах встановлених Податковим кодексом України строків для реєстрації таких податкових накладних, однак така реєстрація не відбулася з незалежних від платника податку причин.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Положеннями Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) встановлено наступне.
Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з приписами пункту 12 вказаного Порядку, після надходження податкової накладної    та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
-          відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
-          чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
-          реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
-          дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
-          наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
-          наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року);
-          наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
-          факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
-          відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
-          дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку).
Згідно з пунктом 18 Порядку, на момент прийняття відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Кодексу комісією рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).
За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням комісії.
Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких комісією прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що у реєстрації податкової накладної може бути відмовлено в разі виявлення порушень за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, при цьому, перелік таких перевірок є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідні електронні квитанції про неприйняття податкових накладних формуються та надсилаються платникам податків виключно з центрального рівня Державної фіскальної служби України, який є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде Єдиний реєстр податкових накладних.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 15.11.2017 було подано на реєстрацію податкову накладну №25 від 31.10.2017 о 21:19.
За вказаною податковою накладною надійшла квитанція, де підставою відмови в проведені реєстрації зазначено несвоєчасність подання податкової накладної, а саме: «документ не може бути прийнятий - відповідно до пункту 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341), операційний день для реєстрації документів триває щодня з 0 до 23 години».
Разом із тим, відповідно до наданих позивачем копії принтскринів інтерфейсу протоколу програми електронного документообігу «M.E.Doc», податкова накладна від 31.10.2017 №25 була подана на реєстрацію до 23-ї години 15.11.2017, а саме - о 21:19, у зв`язку із чим позивач не порушував встановленого часу операційного дня.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що законодавцем у нормі, якою передбачено «Внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до Реєстру здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру» чітко не визначено, з якого моменту (які саме дії суб`єкту господарювання необхідно вчинити) податкові накладні вважаються поданими (направлення платником податкової накладної, надходження податкової накладної в електронній формі до ДФС, підтвердження прийняття податкової накладної, надіслання платнику квитанції).
При цьому, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) припускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, то діє презумпція правомірності рішень платника податку (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України).
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 червня 2018 року у справі № 813/448/17 зазначено, що аналіз наведених норм дає підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України лише за наявності його вини.
Колегія суддів вказує, що позивачем було своєчасно виконано покладений на нього обов`язок та направлено до ЄРПН на реєстрацію вищевказану спірну податкову накладну за процедурою, регламентованою чинним законодавством, однак їх реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від позивача причин.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що податковим органом в апеляційній скарзі не наведено жодного доказу на спростування наявних у матеріалах справи доказів щодо своєчасного направлення податкової накладної, а саме принтскринів інтерфейсу протоколу програми електронного документообігу «M.E.Doc». Тобто контролюючим органом не доведено, що з боку позивача має місце порушення процедури направлення податкової накладної. Посилання на відсутність квитанції про прийняття податкової накладної з урахуванням матеріалів даної справи не спростовує фактичного направлення позивачем такої накладної.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не обґрунтовано та не доведено суду правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 27.12.2017 №0083071206, яке є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04.02.2020.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                               Н.В. Безименна