Ухвала
24 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 425/2819/18
провадження № 61-1364ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Рубіжанської міської ради Луганської області на постанову Луганського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Назарової М. В., Кострицького В. В., Луганської В. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області, Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення збитків,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області, Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення майнових збитків.
 
Позов мотивував тим, що він є власником автомобіля марки «SKODA OCTAVIA 
A-5», державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску. 28 червня 2018 року приблизно о 16.45 год. у м. Рубіжному Луганської області, на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , на його автомобіль впало дерево породи тополя та нанесло транспортному засобу значні пошкодження. Висновком лісопатологічної експертизи від 22 серпня 
2018 року встановлено, що фізіологічний стан зазначеного дерева був незадовільним, воно мало ознаки аварійності, вірогідності зламу та падіння і підлягало видаленню.
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 02 липня 2018 року № 104-18 розмір завданої володільцю автомобіля «SKODA OCTAVIA 
A-5», державний номер НОМЕР_1 майнової шкоди становить 157 004,80 грн.
 
Посилаючись на те, що падіння дерева сталося в наслідок неналежного виконання посадовими особами Рубіжанської міської ради та Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради обов`язків щодо утримання зелених насаджень у населених пунктах, просив стягнути солідарно з Рубіжанської міської ради Луганської області та Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області майнову шкоду у розмірі 157 004,80 грн, вартість лісопатологічної експертизи у сумі 1 458,22 грн та вартість автотоварознавчого дослідження у розмірі 750,00 грн.
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
 
Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 вересня 
2019 року у задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Луганського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.
 
Стягнуто з Рубіжанської міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 157 004,80 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення майнових збитків відмовлено.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
Рубіжанської міської ради Луганської області, у якій заявник просив скасувати постанову Луганського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримав 16 грудня 2019 року, що підтверджується копією супровідного листа з апеляційного суду, який містить відмітку про дату отримання заявником оскаржуваної постанови апеляційного суду.
 
Згідно частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Перевіривши наведені доводи та вивчивши надані докази, вважаю, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у даній справі становить 157 004,08 грн яка станом на 01 січня 
2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00). 
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Рубіжанської міської ради Луганської області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити Рубіжанській міській раді Луганської області строк на касаційне оскарження постанови Луганського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рубіжанської міської ради Луганської області на постанову Луганського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області, Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення майнових збитків, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                      Г. І. Усик